ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/326/16
адміністративне провадження № К/9901/44173/18, К/9901/44174/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 826/326/16
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного територіального управління юстиції у м. Києві
третя особа: Первинна профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 
про    скасування наказу 
за касаційними скаргами  Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року (головуючий суддя Літвінова А. В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14  серпня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Мєзєнцева Є. І., суддів Файдюка В. В., Чаку Є. В.) 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Первинна профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, в якому просив скасувати наказ відповідача від 13 січня 2015 року № 03/01-28 «Про взяття до відома інформації про зміни до складу керівних органів Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення».
2.  В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято безпідставно, оскільки органу реєстрації не було надано всіх документів, необхідних для реєстрації внесення змін до відомостей про склад керівних органів згідно з ч. 4 ст. 14 Закону України від 22 березня 2012 року                 № 4572-VI «Про громадські об`єднання» (далі - Закон № 4572-VI).
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017  року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14  серпня 2017 року позов задоволено.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем не було належним чином виконано обов`язок з проведення правової експертизи поданих документів, зокрема, на предмет дотримання вимог п. 3 ч. 4 ст.  14 Закону № 4572-VI, що призвело до прийняття незаконного оскаржуваного наказу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.  Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, 01  вересня 2017 року Первинна профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017  року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.
6.  В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не взято до уваги, що подавши до Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві реєстраційну картку, копію протоколу № 1 позачергових звітно-виборних зборів Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення від 16 грудня 2014  року, копію паспорта та ідентифікаційного коду новобраний голова ОСОБА_2 діяв у відповідності до вимог законодавства, що діяли на той момент. Судами не взято до уваги докази, що підтверджують законність обрання та реєстрації нового керівника Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, зокрема, Положення про Об`єднану профспілкову організацію Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення. Крім того, у касаційній скарзі третя особа просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропущенням останнім строку звернення до суду, оскільки про порушення свого права позивач знав ще 03 червня 2015  року.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.   Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01  вересня 2017 року визначено колегію суддів для розгляду касаційних скарг у складі судді-доповідача Швед Е. Ю., суддів: Гончар Л. Я., Черпіцька Л. Т.
8. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 01 вересня 2017 року відкрито провадження у цій справі за касаційними скаргами Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року.
9.  15 грудня 2017 року набрав чинності  Закон України від 03 жовтня 2017 року №  2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція  КАС України.
10.  Згідно з підпунктом 4 пункту 1  Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
11.  На виконання вимог підп. 7 п. 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
12.  Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гімон  М. М., судді: Мороз Л. Л., Бучик А. Ю. справу передано головуючому судді.
13. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М. М. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року №  14), на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С. Г., суддів: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.
14.  Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 22 вересня 2020 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 25  грудня 2014 року у Шевченківському районному управлінні юстиції у місті Києві зареєстровано заяву голови Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення ОСОБА_2 від 24 грудня 2014 року про його реєстрацію головою останньої, до якої долучено протокол профспілкових зборів від 16  грудня 2014 року та реєстраційну картку та копію паспорта і ідентифікаційного коду ОСОБА_2 .
16. На підставі правового висновку головного спеціаліста Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 13 січня 2015 року щодо відповідності законодавству України та статуту громадського формування інформації про зміни до складу керівних органів первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення Шевченківським районним управлінням юстиції у місті Києві прийнято наказ від 13 січня 2015 року №  03/01-28 «Про взяття до відома інформації про зміни до складу керівних органів первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення», згідно з п. 1 якого вирішено взяти до відома інформацію про зміни до керівного складу первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, а згідно з п. 2 цього наказу, вирішено відомості про зміни керівного складу первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення внести до Єдиного державного реєстру громадських об`єднань.
17. Вважаючи вказаний наказ відповідача протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950  року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
19. Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.  1 ст.  2 КАС  України; тут і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).
20. Відповідно до ч.  2  ст.  4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких  законом  установлений інший порядок судового вирішення.
21. Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п.  1 ч.  1  ст.  3 КАС України  є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
22. За правилами п.  1 ч. 2  ст. 17 КАС України  юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
23. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.  7  ч.  1  ст.  3  КАС України). 
24. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих   або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
25. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
26. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
27. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
28. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що   підлягає   захисту в   спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
29. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11  вересня 2019 року у справі №  823/325/16.
30. Як убачається з матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом стала незгода останнього з наказом відповідача від 13 січня 2015 року №  03/01-28 «Про взяття до відома інформації про зміни до складу керівних органів Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення», оскільки такий наказ став підставою для скасування реєстрації ОСОБА_1 , як голови Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.
31. Отже, у справі, що розглядається існує невирішений корпоративний спір, тобто заявлені позовні вимоги є похідними від вимог щодо відновлення порушених корпоративних прав, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача та третіх осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
32. Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №  805/4506/16-а (провадження № 11-479апп18), 22 серпня 2018 року у справі №  805/4505/16-а (провадження № 11-574апп18), від 20 серпня 2019 року у справі №  805/2556/15-а (провадження № 11-212апп19) та у постанові Верховного Суду від 20  грудня 2019 року у справі № 818/228/17.
33. За змістом ч. 2 ст. 4 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
34. Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
35. Корпоративні права характеризуються, зокрема тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. 
36. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що даний спір не має ознак публічно-правового спору, оскільки спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
37. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
38. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
39. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
40. На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
41. Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист.
42. Відповідно до  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
43. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
44. Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).
45. Європейський суд з прав людини у пункті 44 рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 13089/87).
46. Частиною першою статті 354 КАС України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
47. Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,  -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги Первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до  Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Первинна профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про    скасування наказу - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до господарської юрисдикції та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець 	
                                                                                         Л. В. Тацій