ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6922/16-ц	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/393/20 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Бершадська Г.В. 
Суддів -  Гірський Б. О., Ходоровський М. В., 
за участю секретаря - Боднар Р.В. 
представників сторін 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року (ухвалене суддею Дзюбичем В.Л., дату складення повного тексту не зазначено) у цивільній справі № 607/6922/16-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі-ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № TECHGL00520045 від 04.06.2007 року у сумі 33514,46 доларів США, що станом на 10.06.2016 року еквівалентно 837861,50 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № TECHGL00520045 від 04.06.2007 року позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 43132 доларів США на строк до 03.06.2036 року, в свою чергу відповідач зобов`язувалася повернути позивачу кредит та сплатити відсотки в порядку і в терміни, встановленні договором. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків станом на 10.06.2016 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 37540,50 доларів США, з яких: 26667,26 доларів США-заборгованість за кредитом; 6517,20 доларів США-заборгованість по відсотках за користування кредитом; 330 доларів США-заборгованість по комісії за користування кредитом; 4026,04 доларів США-пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується наданим розрахунком.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором № TECHGL00520045 від 04.06.2007 року у сумі 33514,46 доларів США, яка складається із боргу за тілом кредиту, відсотками за користування кредитними коштами та комісією, а також понесені судові витрати.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 31352,67 доларів США заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом, комісії та 11140,47 грн. судових витрат. 
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.
Апелянт зазначила, що висновок суду про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом є помилковим, не відповідає обставинам справи та умовам кредитного договору.
Суд не врахував, що відповідно до абзацу 3 пункту 7.1 кредитного договору в разі порушення термінів оплати (зокрема оплати заборгованості не в повному обсязі ) на 120 календарних днів позичальник зобов`язаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотки, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.
Вказуючи на те, що в останнє заборгованість за кредитом (тілом кредиту) нею сплачувалась 08.06.2012 року , вважає що строк виконання основного зобов`язання настав 30.11.2012 року, а тому звернення позивача з вказаним позовом у червні 2016 року відбулось по спливу строку позовної давності. Суд проігнорував її заперечення, що з січня 2013 року вона особисто не здійснювала платежів через скрутне фінансове становище, тому платежі зараховані банком на погашення заборгованості протягом 2013 року не можуть вказувати на переривання строку позовної давності. Крім цього, якщо виконання зобов`язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу) то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших частин платежу.
Суд безпідставно стягнув з неї проценти за користування кредитом та комісії , які нараховані банком після закінчення строку кредитування у зв`язку із зміною строку виконання основного зобов`язання.
Суд не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні докази, якими б підтверджувалась сума фактично отриманого кредиту, що виключає можливість задоволення позовних вимог. Посилаючись на те, що з моменту отримання кредиту пройшов значний проміжок часу (12 років), вона вказувала, що не може підтвердити отримання нею саме 37500,00доларів США , водночас конкретної суми , яка нею була отримана з каси банку не пам`ятає, тому висновок суду про отримання кредиту у зазначеній сумі базується на припущенні.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов. 
В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що кошти за кредитним договором з 2013 року сплачувала мати позивачки, знаючи про важке матеріальне становище сім`ї дочки.
Представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" апеляційної скарги не визнав та пояснив, що наявний в матеріалах справи ордер-розпорядження про видачу кредиту підтверджує надання кредитних коштів в сумі 37500 дол. США. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору суд вірно задовольнив вимоги банку.
Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.06.2007 року ПРИВАТБАНК (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір №TECHGL00520045.
Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу або перерахування на рахунок, визначений в п.7.1 договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період оплати, порядок погашення заборгованості за цим договором зазначені у розділі 7 договору. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені цим договором строки.
Пунктами 2.2.1-2.2.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 даного договору, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.7.1, 2.3.1,2.3.2,2.3.3,3.1,3.2 договору, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту , сплатити банку винагороду, згідно п.п.7.1 та 6.2 даного договору.
В пункті 2.3.3 сторони передбачили, що у разі порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у тому числі порушенні цільового використання коштів, банк має право на власний розсуд: а) розірвати договір у судовому порядку або: б) згідно ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним.
Згідно п.3.1 договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 змінної частини даного договору.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що згідно ст.212 ЦК України при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених пунктами 1.1,2.2.4, 2.3.3 цього договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.7.4 змінної частини цього договору на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.3.7 договору позичальник сплачує банку винагороду в розмірі й у строки, зазначені у п. 7.1 даного договору.
При порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого пунктами 2.2.2, 2.2.3 даного договору банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати-п.4.1 договору.
У відповідності до п.7.1 вказаного договору банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 04.06.2007 року по 03.06.2036 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії (кредит) у розмірі 43132,00 доларів США, зокрема на придбання житла в кредит-37500 ,00 доларів США, а також в розмірі 5632,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі суми і винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,04% від суми виданого кредит, відсотки за дострокове погашення кредиту, згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного договору.
Періодом сплати вважається період з «04» по «09» число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором здійснюється щомісяця в період сплати щомісячними платежами у сумі 350,20 доларів США, для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії.
У разі порушення вищевказаних термінів оплати і зокрема оплати заборгованості не в повному обсязі на 120 календарних днів позичальник зобов`язаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотки, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.
Відповідно до п.7.2 договору банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту.
Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором, згідно п.7.3 договору виступає чотирьохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 .
При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1,2.2.4,2.3.3 цього договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 1,76% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.7.4 договору). 
На виконання умов договору банк видав відповідачці кредит у розмірі 37500,00 дол.США, що підтверджується ордером-розпорядженням від 14.06.2007 року.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором TECHGL00520045 від 04.06.2007 року не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 10.06.2016 року становить: 37540,50 доларів США, з яких: 26667,26 доларів США-заборгованість за кредитом; 6517,20 доларів США-заборгованість по відсотках за користування кредитом; 330 доларів США-заборгованість по комісії за користування кредитом; 4026,04 доларів США-пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується наданим розрахунком.
Згідно висновку судово-економічної експертизи №127/18/83/85/19-22 від 30.01.2019 року призначеної за клопотанням представника відповідача сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №TECHGL00520045 від 04.06.2007 року станом на 10.06.2016 року складає 31352,67 доларів США, з яких: 25287,28 доларів США -заборгованість по основній сумі кредиту; 5735,39 доларів США- заборгованість по відсотках; 330 доларів США-заборгованість по комісії.
У висновку експерта зазначено, що з урахуванням сплати комісії у розмірі 15 доларів США щомісячно, за період з 04.06.2007 року по 10.06.2016 року по кредитному договору №TECHGL00520045 від 04.06.2007 року сплачено тіло кредиту у розмірі 12212,72 долари США, заборгованість по основній сумі кредиту склала 25287,28 доларів США, за даний період нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 27264,19 доларів США. Сплачено 21528,80 доларів США, сума заборгованості по відсотках склала 5735,39 доларів США; нараховано комісії в розмірі 1620 доларів США, сплачено-1290 доларів США, заборгованість по комісії становить 330 доларів США. Заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором була розрахована за ставкою 10,08% річних, що відповідає умовам договору та нормам діючого законодавства.        
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України банк набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому суд виходив з того, що банк своїм правом на односторонню зміну умов договору відповідно до статті 651 ЦК України в порядку визначеному частиною 2 статті 1050 цього кодексу не скористався, а позов пред`явив 29.06.2016 року в межах строку позовної давності з часу внесення останнього щомісячного платежу за кредитом.
Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, однак не погоджується з висновком суду про те, що не відбулась зміна умов договору щодо строку виконання основного зобов`язання виходячи з наступного.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
У пункті 7.1 кредитного договору сторони погодили, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 350,20 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Періодом сплати вважати період з "04" по "09" число кожного місяця
У разі порушення вищевказаних термінів оплати (в тому числі, оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів - позичальник зобов`язаний повернути (сплатити) суму кредиту, залишок заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. 
Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови (обставини) за яких строк повернення кредиту змінюється.
З виписки по рахунку , розрахунку заборгованості за кредитним договором та висновку судово-економічної експертизи вбачається, що ОСОБА_1 до жовтня 2010 року виконувала зобов`язання за кредитним договором, крім цього 7 жовтня 2010 року вона достроково на погашення кредиту внесла 1000 дол. США , а 4 листопада 2010 року - 10000 дол. США. Вказані платежі були зараховані на погашення поточних платежів та решту суми, а це близько 10000 дол. США згідно пункту 3.3 умов кредитного договору на погашення заборгованості за тілом кредиту.
Умовами договору передбачено, що позичальник вправі достроково погашати кредит, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день з фактичної кількості днів користування кредитом- 360 днів у році (пункти 3,9; 3.4; 3.11; 7.5).
Вищенаведені умови кредитного договору підтверджують висновок експерта, що при проведені розрахунку заборгованості за кредитним договором банком не враховано, що при сплаті 07.10.2010 року 1000 дол. США та 04.11.2010 року 10000 дол.США необхідно було скласти новий графік платежів по кредиту, що привело до завищення нарахованих та сплачених відсотків, чим недотримано положення Стандартів надання, рефінансування та обслуговування іпотечних житлових кредитів.
Отже, наведене підтверджує, що у зв`язку з достроковим поверненням значної суми кредиту (близько 10000 дол. США) , повинен був змінитись розмір щомісячного платежу, оскільки нарахування процентів на розмір достроково сплаченого кредиту суперечитиме умовам договору, а сплата щомісячного платежу по 350,20 дол. США призведе до завищення відсотків. 
Експертом до висновку судово-економічної експертизи надано три додатки кожен з яких передбачає порядок погашення заборгованості за кредитним договором ануїтентними платежами: на дату укладення договору (додаток №1), та після дострокового повернення кредиту 07.10.2010 року (додаток №2) і 04.11.2010 року (додаток №3).
Враховуючи умови договору щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів на суму залишку за кредитом, а також порядку зарахування коштів внесених на погашення заборгованості за кредитним договором, порушення виконання зобов`язання мало місце з лютого 2014 року (строк сплати 09.03.2014 року борг становив 313.17 дол.США), а за березень, квітень, травень (строк сплати 9 число наступного місяця) щомісячні платежі на погашення заборгованості за кредитом відповідачкою взагалі не вносились, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку , що 1 червня 2014 року мала місце зміна строку виконання основного зобов`язання внаслідок порушення відповідачкою виконання зобов`язання протягом 120 календарних днів і з цього часу банк не вправі був нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Отже відсотки за користування кредитними коштами нараховані за період з 1 червня 2014 року по 10 червня 2016 року в розмірі 5139,05 дол. США не підлягають до стягнення у зв`язку з чим суму стягнутих відсотків слід зменшити на вказану суму. Таким чином підлягають стягненню відсотки у розмірі 597,34 дол. США (5735,39 сума нарахованих і несплачених відсотків станом на 10.06.2016 року - 5139,05 сума нарахованих відсотків після зміни строку виконання основного зобов`язання). 
Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що до розрахунку заборгованості за кредитним договором включено заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 330 дол. США . Згідно умов договору комісія нараховується за обслуговування кредитної заборгованості (проведення додаткового моніторингу погашення кредиту по рахунку). 
Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.
Схожого правового висновку також дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року по справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18).
Таким чином, враховуючи наведений правовий висновок, вимога про стягнення заборгованості з комісії задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі, який укладено 4 червня 2007 року, винагороду за проведення додаткового моніторингу , тобто фактично облік заборгованості споживача, які банк вчиняє на власну користь.
Доводи апелянта про те що зміна строку виконання основного зобов`язання відбулась 30.11.2012 року у зв`язку із погашенням 8.07.2012 року частини тіла кредиту не заслуговують уваги суду, оскільки порушення виконання зобов`язання обчислюється від розміру встановлених щомісячних платежів ( пов`язується із сплатою щомісячних платежів), а не тільки сплатою тіла кредиту.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини про зміну строку виконання основного зобов`язання рішення суду в частині розміру заборгованості слід змінити , зменшивши розмір стягнутої судом заборгованості за кредитним договором до 25884,62 грн., з яких: 25287,28 дол. США - заборгованість за тілом кредиту, 597,34 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами та викласти мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином у зв`язку із зменшенням розміру стягнутої за кредитним договором заборгованості підлягає зменшенню розмір стягнутого судового збору з 11140,47 грн. до 9706,20 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року змінити, зменшивши суму стягнення заборгованості за кредитним договором з 31352,67 дол. США до 25884,62 дол. США та судового збору з 11140,47 грн. до 9706,20 грн.
       Судові витрати за подання апеляційної скарги віднести на рахунок держави.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 15 вересня 2020 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.

                                                                               Ходоровський М.В.