ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 813/3143/16
адміністративне провадження № К/9901/25710/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 
розглянув в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» до Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 (суддя - Кухар Н.А.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 (головуючий суддя - Ільчишин Н.В., судді: Пліш М.А., Шинкар Т.І.) у справі                           № 813/3143/16.  

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» (далі - ТОВ «ТД «ГАЛ-КАТ») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ) від 29.09.2016 № 0000801405.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Залізнична ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2016, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016  та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог Залізнична ОДПІ посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, статті 198  Податкового кодексу України та зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування податкового кредиту за оспорюваною господарською операцією шляхом надання належним чином оформлених первинних документів, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання товарно-матеріальних цінностей від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, Залізничною ОДПІ проведено  позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД «ГАЛ - КАТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з                    ТОВ «Укрметал Пласт» та ТОВ «Волинь Торг» за період з 01.09.2015 по 30.11.2015. 

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.09.2016  № 1603/13-03-14-05/39961271, в якому відображено висновок про порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200  Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту в розмірі 16568017,00 грн., що призвело до заниження сум податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (р.25.1) (позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (р.18.1) на загальну суму 16568017,00 грн.  

На підставі названого акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 № 0000801405, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 20710021,25  грн., в тому числі за основним платежем у розмірі                  16568017,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 4142004, 25  грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. 

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судами також встановлено, між позивачем та ТОВ «Укрметал Пласт» укладено договір купівлі-продажу товарів № 2-з від 16.09.2015, згідно якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця продукцію, іменовану надалі «Товар», а Покупець - прийняти і оплатити її на умовах цього Договору.  Розділом 3 вказаного договору передбачені умови постачання. Так, згідно з пунктом 3.2 даного договору передбачено, що місцем поставки товару є склад Продавця. Доставка товару здійснюється Покупцем зі складу Продавця (м. Львів,                                    вул. Конюшинна, 11).  

Між позивачем та ТОВ «Волинь Торг» укладено договір купівлі - продажу товарів № 5-з від 18.09.2015, згідно якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця продукцію, іменовану надалі «Товар», а Покупець - прийняти і оплатити її на умовах цього Договору.  Розділом 3 вказаного договору передбачені умови постачання. Так, згідно з пунктом 3.2 даного договору передбачено, що місцем поставки товару є склад Продавця. Доставка товару здійснюється Покупцем зі складу Продавця.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивач надав наступні докази: видаткові накладні, розхідні накладні, розхідні накладні, платіжні доручення, податкові накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних  цінностей.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Судами також з`ясовано, що територія між складами Продавця та Покупця знаходиться на одній вулиці то транспортування товару здійснювалося автонавантажувачем, який знаходиться в оренді ТОВ «ТД «ГАЛ - КАТ» зі складу                    ТОВ «Укрметал Пласт» м. Львів, вул. Конюшинна, 11 на склад ТОВ «ТД «ГАЛ - КАТ»                        м. Львів, вул. Конюшинна, 11, так як такі  підтверджуються доданими до матеріалів документами, а саме: договором № 20/10-15 про закріплення майна у господарське відання, платіжним дорученням № 173 від 30.11.2015 за оренду автонавантажувача, актом прийому передачі об`єкта господарського відання, актом надання послуг.  

Факт переміщення товару підтверджується копіями товарно-транспортних накладних долучених до матеріалів справи позивачем, відповідно до яких перевезення здійснювалося шляхом залучення ТОВ «ТД «ГАЛ - КАТ» перевізника, пунктом навантаження зазначено м. Львів, вул. Конюшинна, 14, пункт розвантаження зазначено м. Львів, вул. Конюшинна, 11. Цей документ містить усі необхідні реквізити, зокрема, підписи та печатки осіб - учасників перевезення.

Факт транспортування підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes - benz номерний знак НОМЕР_1 , копію інвентарної картки обліку основних засобів ТОВ «Гал - Транс», копією договору № 8-т про надання транспортних послуг від 16.09.2015, копіями  актів надання послуг по транспортному перевезенні.

Окрім названих вище документів представником позивача подано суду копію договору № 1-д на переробку давальницької сировини від 16.09.2015, копію актів приймання - передачі давальницької сировини для переробки, договори купівлі - продажу № 2, № 3 від 21.09.2015 року укладеними з ТОВ «Техпровід» та з ТОВ «Стройстіль», договір купівлі - продажу № 4 від 29.09.2015 з ТОВ «ТД «Бердянський Кабельний завод», договір купівлі - продажу № 6 від 30.09.2015 з ТОВ «ТФ Кабель Україна», договір купівлі - продажу № 25/09/15 від 22.09.2015 з ТОВ «Галицька Кабельна Компанія», договір купівлі - продажу № 7 від 02.10.2015 р ТОВ «Укр - Алюміній», реєстр покупців товару у ТОВ «ТД «ГАЛ - КАТ».

Щодо посилань відповідача на відсутність сертифікатів відповідності (якості), колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо. 

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги посилання відповідача на податкову інформацію щодо постачальників позивача, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни, правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету. 

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійсненої поставки товару, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами Залізничної ОДПІ під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Касаційну скаргу Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі                           № 813/3143/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути  оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Т.М. Шипуліна