Ухвала
18 червня 2020 року
м. Київ
справа № 646/5677/17
провадження № 61-35843ск18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», про визнання недійсним договору іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016» (далі - ТОВ «Ніка-2016»), про визнання недійсним договору іпотеки.
Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2007 року в рахунок забезпечення зобов`язань за Генеральною кредитною угодою № 687 між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля літ. «Б-2» загальною площею 489,2 кв. м у будинку АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 липня 2007 року (справа № 2-2585/07). Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г. О. 
(далі - приватний нотаріус Харківського МНО) за реєстровим № 4065.
Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2007 року у справі 2-4142/07 позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення третього поверху літ. «Б-3» загальною площею 237,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в цілому на нежитлову будівлю літ. «Б-3» загальною площею 756,7 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (рішення набрало законної сили).
07 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений договір № 1 про внесення змін до договору іпотеки від 29 серпня 2007 року, відповідно до умов якого змінено предмет іпотеки на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «Б-3» загальною площею 725,7 кв. м у будинку АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2007 року (справа № 2-4142/07). Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського МНО 
Чуприною Г. О. за реєстровим № 513.
У подальшому право вимоги на предмет іпотеки перейшло до Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» (далі - ПАТ «Артем-Банк») на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки від 18 квітня 2016 року, а потім - до ТОВ «Ніка-2016» на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки від 23 травня 2016 року.
Посилаючись на те, що ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2010 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2007 року скасовано за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 просив суд визнати договір іпотеки 
від 29 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсним.
10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою зі зміною предмета та підстав позову, в якій просив визнати кредитні договори від 29 серпня 2007 року, від 07 лютого 
та від 19 червня 2008 року, укладені між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсними; визнати договір іпотеки 
від 29 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсним.
Протокольною ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року у прийнятті уточненої позовної заяви 
ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом у загальному порядку, а тому у прийнятті уточненої позовної заяви відмовлено.
Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з протокольною ухвалою суду першої інстанції, 
ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року повернуто до Червонозаводського районного суду міста Харкова для виконання вимог пункту 15.11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційного суду).
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви не підлягає перегляду в апеляційному порядку, оскільки не передбачена частиною першою статті 353 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційного суду).
У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. 
Щодо ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова 
від 05 жовтня 2017 року про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви
Відповідно до частини п`ятої статті 209 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду першої інстанції) ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до журналу судового засідання.
Аналогічна норма міститься у частині п`ятій статті 259 ЦПК України 
(у редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційного суду).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року постановлено судом, без виходу до нарадчої кімнати.
Разом з тим, оскаржувана ухвала Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви апеляційним судом по суті не переглядалась.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою), згідно з якою суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 
2018 року про повернення апеляційної скарги до суду першої інстанції
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Однак, оскаржувана ухвала Апеляційного суду Харківської області 
від 16 квітня 2018 року не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку та перелічені у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у цій справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», про визнання недійсним договору іпотеки, 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
В. С. Висоцька
А. І. Грушицький