Єдиний унікальний номер 234/7548/20 
Номер провадження 22-ц/804/2212/20        

Єдиний унікальний номер 234/7548/20                            Головуючий у 1 інстанції Марченко Л.М.
Номер провадження 22-ц/804/2212/20                                Доповідач Агєєв О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року                                                                                                             м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача                                    Агєєва О.В.,
суддів:                                        Гапонова А.В., Канурної О.Д.,

за участю секретаря судового засідання            Гладуха О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бахмут Донецької області цивільну справу №234/7548/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 14 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження, постановлену в м.Краматорськ Донецької області у складі судді Марченко Л.М., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому вона просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 15 січня 2020 року. 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просила оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на грубе порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за її позовом на підставі ст.186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органу ДРАЦС про розірвання шлюбу.
Вказує, що відповідно до ст.106 СК України подружжя має право, а не обов`язок, звернення до органу ДРАЦС. Між тим відповідач не бажає з`являтися до органу ДРАЦС, а вона (позивач) не може надати в суд докази звернення сторін до органу ДРАЦС про розірвання шлюбу. Також зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження за ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України, суд повинен був роз`яснити до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, як це вимагає ч.5 даної статті процесуального закону, що судом зроблено не було.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано. 
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.106 СК України подружжя, яке не має спільних неповнолітніх дітей, має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. В матеріалах справи відсутні докази, щодо звернення сторін до органу ДРАЦС з даною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, на яку послався суд в оскаржуваній ухвалі, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до  ст.4 ЦПК України,  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 15 січня 2020 року. Шлюб було зареєстровано Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харьків), що підтверджується відповідним свідоцтвом НОМЕР_1 (актовий запис №11). В позовній заяві також зазначила, що спільних з відповідачем дітей від шлюбу немає (є неповнолітня донька від першого шлюбу), фактичних шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремовін неодноразово пропонував відповідачці розірвати шлюб шляхом подачі заяви до органу ДРАЦС, але відповідачка відмовлялась, а тому він змушений звернутися до суду.
Згідно ч.2  ст.104 СК України  шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.3  ст.105 СК України, шлюб припиняється    внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до  ст.110 цього Кодекса.
Відповідно до ч.1  ст.106 СК України  подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.
Згідно ч.1  ст.110 СК України  позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, відповідно до ст.104 СК шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК.
Суд першої інстанції, зазначивши, що справа не може бути розглянута в суді в порядку цивільного судочинства, не звернув увагу, що в даному випадку, згідно до ст.106 СК України,  подружжя саме має право (а не обов`язок) подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, і не позбавлено можливості звернення до суду з відповідним позовом, як це передбачено ст.110 СК України.

Крім того суд, пославшись в оскаржуваній ухвалі на статтю 186 ЦПК України, яка визначає підстави для відмови у відкритті провадження у справі, не врахував, що серед переліку таких підстав відсутня така підстава як відсутність спору між сторонами.
Наявність підстав для задоволення позовних вимог та оцінка характеру спірних правовідносин є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги і зазначає, що внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено помилкову ухвалу про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 14 травня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 18 серпня 2020 року.

Судді: