ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6456/20 Справа № 204/2959/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,-
                                В С Т А Н О В И Л А:

       У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій.
       Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просив суд:
       -визнати протиправним та скасувати рішення житлово-побутової комісії Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) від 20.03.2020 року, що оформлене протоколом №6 від 20.03.2020 року, в частині відмови в постановці на квартирний облік Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) підполковника ОСОБА_1 ;
       -зобов`язати Центральне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) зарахувати на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) підполковника ОСОБА_1 із включенням до першочергової черги з 20.03.2020 року.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій – відмовлено (а.с.8-9).
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.11-13).
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Відмовляючи у відкритті провадження у вказаній справі, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинен бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
       Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції необґрунтованим виходячи зі наступного.
       Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
       Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
       Житлові спори особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.
       У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.
       Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
       Аналогічна правова позицію неодноразово висловлювалася Верховним Судом (постанови від 14 березня 2018 року по справі № 709/427/15, від 27 червня 2019 року по справі № 638/13249/16-а, від 26 квітня 2019 року по справі № 818/3074/15, а також постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року по справі № 826/13571/17, від 16 травня 2018 року по справі №337/2535/17, постанови Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16).
       Отже, враховуючи викладені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про не підсудність вказаної справи Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, як суду загальної юрисдикції, а відповідно, й безпідставно відмовив у відкриття провадження у справі.
       Колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі положень ст.379 ЦПК України.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, —
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року — скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: