Ухвала
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/30356/19
провадження № 61-4377ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю.      розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод   410 Цивільної авіації» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати,
встановив:
10 березня 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду    у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2020 року зазначену касаційну скаргу                                     залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків. 24 квітня 2020 року вказаний строк продовжено ухвалою Верховного Суду.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 березня 2020 року      ОСОБА_1  направив до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, її копію та квитанцію № 1040424239 від 14 травня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 420, 40 грн.  
Однак, нова редакціякасаційної скарги, не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У касаційній скарзі    ОСОБА_1 не вказано з яких саме підстав оскаржується ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, не зазначенообґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК Україниу касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу. 
Відтак, заявнику слід також зазначити вимоги до Верховного Суду з урахуванням положень частини першої статті 409 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 409 ЦПК України Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;  2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах                    1-6 частини першої цієї статті.
Крім тог, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачений судовий збір не у встановленому порядку і розмірі.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону України від «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
У наданій ОСОБА_1 квитанції № 1040424239 від 14 травня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 420, 40 грн не зазначено призначення платежу і на час постановлення даної ухвали відсутні відомості щодо зарахування судового збору, сплаченого згідно з даною квитанцією до спеціального фонду Державного бюджету України.
За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скаргина ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від           07 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов