ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1328/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №709/769/19 Категорія: 307020000 	Чубай В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Винник І.М.

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідачі - ОСОБА_2 , Придніпровська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області;
представник позивача - адвокат Охріменко Н.І.;
особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
в с т а н о в и в:

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у серпні 2018 року померла її двоюрідна сестра ОСОБА_3 , яка постійно проживала в с. Коврай, Чорнобаївського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,49 га, яка розташована в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району.
Позивач вказує, що вона є спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 за правом представлення відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України, оскільки її батько ОСОБА_4 , який був рідним дядьком ОСОБА_3 і рідним братом матері останньої, помер раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначає, що вона не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 у зв`язку із тяжкою хворобою, оскільки 25 листопада 2018 року вона впала і травмувала грудну клітину і ліву ногу. Тяжкий фізичний стан позивача у зв`язку із травмою тривав з 25 листопада 2018 року по 05 березня 2019 року. В цей період вона весь час лежала та потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавали родичі і сусіди, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
Також вказала, що має захворювання на гіпертонію, яка носить хронічний характер, і у зв`язку з цим в кінці 2018 року стаціонарно лікувалась в Іркліївській лікарні Чорнобаївського району.
Позивачці відомо, що спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2 , подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.
У позовній заяві ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею до Чорнобаївської державної нотаріальної контори Черкаської області заяви про прийняття спадщини за законом після померлої у серпні 2018 року ОСОБА_3 , яка постійно проживала в с. Коврай, Чорнобаївського району Черкаської області.
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення обґрунтоване тим, що позивач не надала достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску нею строку для звернення до нотаріуса з часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 по 28 лютого 2019 року, оскільки позивач перебувала на стаціонарному лікуванні лише з 18 по 28 листопада 2018 року, а інших доказів про звернення до медичних закладів за медичною допомогою нею не надано.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року і винести нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі вказує, що свої позовні вимоги вона підтвердила належними та допустимими доказами, а саме: даними медичної картки, медичними довідками, що підтверджують її діагноз, час звернення до лікувального закладу 12 листопада 2018 року та амбулаторного лікування, час перебування на лікуванні (з 18 по 28 листопада 2018 року), а також поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які підтверджували, що в період часу з листопада 2018 року по березень 2019 року позивач хворіла, оскільки впала, була лежачою, а свідки купували їй хліб, ліки, приносили воду, дрова.
Вважає, що у неї, як у спадкоємця, були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, істотними для спадкоємця труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини і такі обставини є поважними.
Також звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, тому вважає, що твердження суду про те, що позивач мала змогу скористатись допомогою рідних щодо подання заяви про прийняття спадщини та подати вказану заяву через орган місцевого самоврядування, суперечать доводам позивача щодо стану її здоров`я.
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року - залишити без змін.
У відзиві вказує, що оскільки відсутні медичні документи, які б підтверджували слова позивача та свідків про наявність у ОСОБА_1 травми, яка перешкоджала рухатись протягом 3 місяців, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказане рішення суду відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом першої інстанції встановлено, що у серпні 2018 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 01 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 21).
05 лютого 2019 року ОСОБА_2 подала до Чорнобаївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 (а.с. 31).
Згідно з довідкою Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 509-01/16 від 26 червня 2019 року до нотаріальної контори була подана лише заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після померлої у серпні 2018 року ОСОБА_3 . Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 30).
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною другою статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо в свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено лише місяць та рік або тільки рік смерті, часом відкриття спадщини слід вважати відповідно останній день зазначеного місяця або 31 грудня поточного року.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Оскільки у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 дату її смерті зазначено серпень 2018 року, суд першої інстанції вірно встановив, що часом відкриття спадщини слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З урахуванням положень статті 254 ЦК України, строк для прийняття спадщини після померлої у серпні 2018 року ОСОБА_3 було встановлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За правилами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (у пункті 24) з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування роз`яснив, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» аналогічно зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою не доведено належними доказами пропущення нею строку для прийняття спадщини після померлої у серпні 2018 року ОСОБА_3 з поважних причин, і відповідно позовні вимоги є безпідставними. 
Так матеріали справи містять лише довідку КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської районної ради» від 03 квітня 2019 року № 243, відповідно до якої позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 18 по 28 листопада 2018 року, отримувала консервативне лікування (а.с. 20), а також відповідь на адвокатський запит № 170/2 від 16 грудня 2019 року про те, що ОСОБА_1 12 листопада 2018 року зверталась до ФАП с. Першотравневе, протягом 20 хвилин їй було призначено стаціонарне лікування, від якого вона відмовилась, та лікування проходила амбулаторно (а.с. 89).
Належних доказів отримання позивачкою 25 листопада 2018 року травми та у зв`язку з цим неможливості пересуватись протягом трьох місяців матеріали справи не містять.
Судом першої інстанції вірно визначено, що пояснення позивача та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є належними доказами хвороби позивача, оскільки дані обставини повинні підтверджуватись відповідними письмовими доказами (медичними довідками, виписками із історії хвороби, записами у медичній картці тощо).
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено існування поважних, об`єктивних та непереборних обставин, які зумовили пропуск нею строку для прийняття спадщини, протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини, або щонайменше протягом переважної частини такого шестимісячного строку.
Поважними причинами для пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо (про що також зазначено у пункті  2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).
Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі позивач вказувала, що вона зверталась до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у неї свідоцтва про смерть спадкодавця, не підтверджені відповідними доказами, тому не можуть братися до уваги судом.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки чинне законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахував аргументи та доводи сторін у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для надання позивачу ОСОБА_1 додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки вона не надала суду безспірних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, і передумови для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.
Враховуючи наведене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки не доведені відповідними доказами.
З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому воно не підлягає зміні чи скасуванню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року -залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                  

Повний текст постанови складений 26 серпня 2020 року.