П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7296/19	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів - Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

04 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просив:
1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо:
- неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року надбавки за кваліфікацію, вислуги, в/сл., клас майстер, в розмірі 5,5 процентів посадового окладу; надбавки за умови режимних обмежень, допуск Ф2, в розмірі 15 процентів посадового окладу; надбавки (НОУС) за охорону повітряного і морського простору, та важливих об`єктів в розмірі 15 процентів посадового окладу; надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 50 процентів посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 55 процентів посадового окладу;
- зменшення основного розміру пенсії з 90 процентів на 70 процентів грошового забезпечення;
- виплати пенсії з урахуванням лише 50 процентів суми підвищення пенсії, 75%;
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 процентів грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за кваліфікацію, вислугу, в/сл., клас майстер, в розмірі 5,5 процентів посадового окладу; надбавки за умови режимних обмежень, допуск Ф2, в розмірі 15 процентів посадового окладу; надбавки (НОУС) за охорону повітряного і морського простору та важливих об`єктів в розмірі 15 процентів посадового окладу; надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 50 процентів посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 55 процентів посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100 процентів суми підвищення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що починаючи з 01.01.2018 відповідач мав здійснити перерахунок його пенсії у відповідності вимог п. 1 ст. 41 Закону України №1058-IV, ч. 2 преамбули та ч. 3 ст. 43  Закону України №2262-ХІІ, тобто з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим  (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах встановлених законодавством, з якого сплачено ЄСВ. Пенсію позивачу призначено з січня 2003 року у розмірі 90% грошового забезпечення. Відповідачем допущено незаконні та протиправні дії, оскільки при перерахунку з 01.01.2018 зменшено основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% грошового забезпечення. Крім того, після проведеного перерахунку, виплату пенсії відповідач здійснює лише з урахуванням 50 процентів розміру підвищення пенсії з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року, та 75% з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що управління ПФУ вправі перевіряти правильність складання довідок (на підставі яких здійснюється перерахунок пенсії) лише щодо формального змісту та не може самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Позивачу перерахунок пенсії на виконання постанови Кабміну №103 проведено з урахуванням основного розміру грошового забезпечення у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 року набрав чинності Закон України № 1166-VII, яким було внесено зміни до ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ.  Позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби. З урахуванням зазначеного, відсотковий розмір грошового забезпечення - 90 % був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії. Однак у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок - станом на 01.01.2018 року. Здійснюючи виплату перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року - 50 відсотків, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків, з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, ГУ ПФУ діяло у відповідності до постанови №103. Враховуючи, що п.1,2 зазначеної постанови визнано протиправними та нечинними рішенням суду, що набрало законної сили 05.03.2019, то дії відповідача щодо застосування нечинних положень до зазначеної дати є  законними. Крім того, відповідач звернув увагу на положення постанови Кабміну України від 14.08.2019 № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", норми якої були прийняти після скасування пунктів 1, 2 постанови № 103. Зазначеною постановою встановлено, що виплата пенсій перерахованих з 01.01.2018 р відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року. З 01.01.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 "Про деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян", якою установлено, що з 01.01.2020 року пенсій здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на  01.03.2018 року 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення з 01.01.2018 року ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення та виплати пенсії у 2018 році з урахуванням лише 50 % суми підвищення пенсії та у 2019 році - 75% суми підвищення пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та здійснити виплату донарахованих сум з 01 січня 2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволеного позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що після введення в дію у 2018 році постанови Кабміну України №103 управлінням ПФУ проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії вже в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст. 13 Закону України №2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. У 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок, тобто станом на 01.01.2018. Судом першої інстанції проігноровано факт, що п.1,2 постанови №103 визнано протиправними та нечинними 05.03.2019 після набрання законної сили відповідного рішення суду, що відповідає положенням ч. 2 ст. 265 КАС України. Стягуючи з управління ПФУ судовий збір, судом першої інстанції не враховано, що забороняється використовувати кошти Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом України №1058-IV.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Крім того, ОСОБА_1 просить зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням у довідці крім розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років в розмірах відповідно до постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
Відповідно до витягу з наказу Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 25.12.2002 №564-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас ЗСУ за ст. 67 п. «б» (за станом здоров`я) (а.с. 42, на звороті).
З 01.01.2003 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу 36 років у розмірі 90% від суми грошового забезпечення, що підтверджується, в тому числі, протоколом про призначення пенсії за вислугу років, перерахунком пенсії від 01 травня 2016 року тощо (а.с. 16, 35).
Станом на 01.05.2016 до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії враховано: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років - 40%, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за кваліфікацію, в/сл., вислугу, клас майстер - 5,5%; надбавка за умови режимних обмежень, допуск Ф2 - 15%; надбавка (НОУС) за охорону повітряного і морського простору та важливих об`єктів - 15%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%; премія - 55% від посадового окладу.
Як вбачається з перерахунку пенсії від 17.04.2018, ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 згідно з постановою Кабміну України №704 від 30.08.2017 р. та постановою Кабміну України №103 від 21.02.2018. До складу грошового забезпечення для обчислення пенсії враховано: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50%. Основний розмір пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення. Також, перерахунком визначено поетапність виплати суми підвищення пенсії: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 50% від підвищення (2470,69 грн.), з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75% від підвищення (3706,04 грн.), з 01.01.2020 року - 100% від підвищення (4941,38 грн.) (а.с. 17). 
Перерахунок пенсії 17.04.2018 проведений на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/10594 від 31.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій відповідно до постанови Кабміну України від 21.02.2018 №103 (а.с. 48, на звороті).
Згідно з вказаною довідкою, відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103, визначено розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними станом на 01.03.2018 року.
Не погоджуючись із зазначеним розрахунком, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії з 90 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії, та невиплати 100% підвищення пенсії позивач звернувся до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що питання врахування додаткових видів грошового забезпечення в рамках розгляду даної справи не досліджується, оскільки саме Адміністрація Державної прикордонної служби України наділена виключними повноваженнями щодо визначення у відповідних довідках складових грошового забезпечення, що враховуються під час перерахунку пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Крім того, положення постанови №103 в частині умов, порядку та розмірів саме виплати перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися як такі, що не відповідають ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що відповідає висновкам постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №160/3586/19. У даній постанові досліджувалися правовідносини щодо виплати пенсії у 100% розмірі від розміру її підвищення саме з 05.03.2019, проте не міститься висновків, що саме з цієї дати повинен проводитися перерахунок з урахуванням її 100% підвищення.
Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених вимог, судова колегія надає оцінку оскаржуваним правовідносинам лише щодо зменшення розміру пенсії позивача з 90% на 70% його грошового забезпечення та здійснення виплати даної пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 50% та 75% суми підвищення пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Судова колегія зазначає, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 04 лютого 2019 року розглянуто зразкову справу № 240/5401/18, рішення по якій залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду  від 16 жовтня 2019 року.
За результатами розгляду встановлено ознаки притаманні даній зразковій справі, а саме:
а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до  Закону №2262-ХІІ;
б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;
в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабміну України №704.
Оцінивши фактичні обставини справи, що розглядається, судова колегія зазначає, що позивач, відповідач та предмет спору в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% на 70% грошового забезпечення та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, відповідають ознакам зразкової справи №240/5401/18.
Оцінивши висновки суду першої інстанції, судова колегія вбачає їх відповідність висновкам Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01.01.1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII).
  Відповідно до положень статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу пенсію за вислугу років (36 років) призначено з 01.01.2003  у розмірі 90% від  відповідних сум його грошового забезпечення.
Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
Положеннями зазначеної статті також визначено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабміну України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).
Згідно з п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Постановою Кабміну України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.
Колегія суддів зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії,  а не перерахунку раніше призначених.
У подальшому після призначення пенсії позивачу стаття 13 Закону України № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов № 704 та № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині обґрунтованості позовних вимог про безпідставне зниження відповідачем основного розміру пенсії з 90 % на 70 % сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови № 103, оскільки відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії.
Доводи апелянта зазначених висновків не спростовують та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм, зокрема, ст. 13,63 Закону України №2262-ХІІ.
В частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50% та 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання відповідача виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію в 100% суми підвищення пенсії, судова колегія зазначає таке.        
Поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови Уряду №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Проте, рішенням    Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018    у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей  51,  52,  55,  63 Закону №2262-ХІІ  свідчить про    наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постановах від 09.04.2020 у справі №640/19928/18, від 17 червня 2020 року у справі №2540/2873/18.
Суд першої інстанції помилково зазначив, що в зразковій справі №160/3586/19 не міститься висновків про те, що саме з 05.03.2019 повинен проводитися перерахунок пенсії з урахуванням її 100% підвищення.
Дані висновки містяться у абз. 32 рішення Верховного Суду від 06.08.2019 по справі №160/3586/19 та пов`язуються з фактом скасуванням пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року.
Вірними є посилання апелянта на положення ч.2 ст. 265 КАС України відповідно до яких нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, в даному випадку з 05.03.2019
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України (частина перша статті 113, пункт 1 статті 116 Основного Закону України).
Своєю чергою, за правилами частини першої статті 117 Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначає Закон України від 27.02.2014 №794-VII «Про Кабінет Міністрів України» (далі - Закон України №794-VII).
За змістом статей 49, 52 Закону України №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.
Зупинення дії акта Кабінету Міністрів України Президентом України на підставі пункту 15 частини першої статті 106 Конституції України має наслідком зупинення вчинення будь-якими органами, особами дій, спрямованих на виконання зупиненого акта Кабінету Міністрів України, здійснення повноважень, визначених цим актом.
Винесення Конституційним Судом України ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України акта Кабінету Міністрів України, ухвали про припинення конституційного провадження у справі або визнання акта Кабінету Міністрів України таким, що відповідає Конституції України, відновлює дію цього акта.
Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.
Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначає Закон України від 17.03.2011 №3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» (далі - Закон України №3166-VI).
У розумінні частини першої статті 1 Закону України №3166-VI систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.
Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України (частини перша, третя статті 3 Закону України №3166-VI).
У частинах першій, третій статті 21 Закону України №3166-VI вказано, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.
Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.
Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення №280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Пунктом 7 Положення №280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення №28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.
Аналіз наведених вище приписів законодавства дає підстави для висновку, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФУ в Одеській області не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно - правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 16 жовтня 2019 року по справі №2040/6740/18.
Пункти 1, 2 постанови КМУ №103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії ОСОБА_1 , були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням суду у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.
Згідно з п.23 ч.1  ст.4 КАС України  похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
В контексті зазначених правовідносин основною вимогою є визнання протиправними дій щодо виплати з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії в 50% та 75% від суми підвищення пенсії.
При цьому, вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018 виплату позивачу пенсії в 100% суми її підвищення, можуть бути задоволені лише у випадку встановлення протиправності дій відповідача.
У даному ж випадку, станом на час виникнення спірних правовідносин, пункти 1, 2 постанови №103 були чинними, а відтак підлягали застосуванню ГУ ПФУ в Одеській області, у зв`язку з чим колегія суддів вважає правомірними в контексті спірного питання дії відповідача в період з 01.01.2018 до 05.03.2019 та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати пенсії позивачу в 100% суми її підвищення в межах зазначених строків.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На думку судової колегії, починаючи з 05.03.2019 відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки не здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
З урахуванням встановлених обставин справи, положень законодавства та судової практики наявні підстави щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року з 05 березня 2019 року та зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Посилання апелянта на постанову Кабміну України від 14 серпня 2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка набрала чинності 04 вересня 2019 року, згідно з якою виплата пенсій, призначених згідно із  Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, є помилковими.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 по справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 31 березня 2020 року визнано  постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»  протиправною та нечинною повністю.
Крім того, прийняття постанови №804 в серпні 2019 та набрання нею чинності у вересні 2019 року не спростовує факт допущеної відповідачем протиправної бездіяльності станом на 05.03.2019.
Доводи апелянта про помилковість стягнення з управління ПФУ судового збору спростовуються положеннями ч. 1,3 ст. 139 КАС України, яка імперативно визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зазначене у відзиві на апеляційну скаргу прохання позивача щодо зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України виготовити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області відповідну довідку про розмір його грошового забезпечення розгляду не підлягає, оскільки виходить за межі позовних вимог та є самостійною підставою (у разі відмови Адміністрації ДПС України надати таку довідку) для звернення до адміністративного суду. 
Підсумовуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне у відповідності  до п.3, ч.1 ст.317 КАС України змінити резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року, шляхом викладення  абз. 2,3  в новій редакції.
В іншій частині суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 09 грудня 2019 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року - змінити.
Абзаци другий, третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року замінити трьома абзацами у наступній редакції:
«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення»;
«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року»; 
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення»;
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко