УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/1505/20 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В. 
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , 
на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 05 травня 2020 року суддею Стрілецькою О.В. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 05 травня 2020 року,
у справі № 295/1505/20 за позовом  ОСОБА_1 до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви від 06.03.2020 (а.с. 23-24), просив визнати неправомірною бездіяльність Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» (далі - МГО «ГК «Світанок») в частині ненадання йому повної та достовірної інформації на його заяву від 17.01.2020, зобов`язати МГО «ГК «Світанок» надати йому повну та достовірну інформацію на його заяву від 17 січня 2020 року. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позову  ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про задоволення його позову.
На його думку, суд першої інстанції помилково послався на Закон України «Про кооперацію» та не врахував, що відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не спростував його вимог, що вказує на обґрунтованість позову. Також суд не врахував, що відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією його запиту, з 16.03.2020 не надав запитуваної ним інформації.  Окрім того, суд не звернув уваги на наявність рішення суду у ідентичній справі №295/1313/18. 
У відзиві, представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, правильність висновків суду першої інстанції щодо не доведення позивачем факту отримання відповідачем запиту від 17.01.2020. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач отримав запит про надання інформації, допустив бездіяльність та порушив право позивача на отримання інформації, а також не надав докази, що він є членом Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» та відповідно має право на отримання інформації.
Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. 
Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що позивач є членом Гаражного кооперативу «Світанок», що підтверджується копією розрахункової книжки №945 члена гаражного кооперативу (а.с.4 на звороті).
17.01.2020 ОСОБА_1 написав до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» запит про надання йому засвідченої копії діючого статуту організації, з метою звернення до суду.
На адресу відповідача 24.01.2020 засобами поштового зв`язку був направлений рекомендований лист, що підтверджується копією квитанції №1001800881315, виданої ЖД АТ «Укрпошта» (а.с.4).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Законом України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону).
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. 
На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Разом з тим, позивачем не надано доказів, які підтверджують отримання громадською організацією «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» запиту про надання інформації від 17.01.2020.
Крім того, як вбачається з копії фіскального чеку, наданого позивачем, громадській організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» було направлено рекомендований лист 24.01.2020, а ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом 04.02.2020, тобто до спливу строків для надання відповіді на звернення громадян, визначених ст.20 Закону України «Про звернення громадян».
Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Рішення у справі № 295/1313/18, на яке посилається ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, не має преюдиційного значення для вирішення даної справи. 
Посилання суду на Закон України «Про кооперацію» не впливає на правильність ухваленого рішення. 
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи. 
Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 26 серпня 2020 року.