УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №295/4104/20 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        21 липня 2020 року суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сінченко А.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

        ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у сумі 420, 40 гривні.

Згідно постанови суду, 04.04.2020 о 01 год. 01 хв. в м. Житомирі по вул. Чуднівській, 109 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сінченко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що постанова суду щодо нього є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку суд формально підійшов до встановлення обставин справи, своє рішення належним чином не обґрунтував, зокрема не навів докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначив мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з приводу використання приладу «Драгер 6820», яким було проведено огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом.
Просить скасувати постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. КУпАП, а справу закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сінченка А.О. в підтримання доводів апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними результатів чек-тесту №858 проведеного сертифікованим приладом алкотестер Драгер №6820 04.04.2020 року о 01 годині 09 хвилин, яким у присутності двох свідків встановлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 0,76 % алкоголю (а.с.2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №168185 від 04.04.2020 (а.с.1), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому водій погодився з їх результатами, про що свідчить власноручний підпис (а.с.3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння (а.с.8), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у їх присутності пройшов освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5,6). 

При проведенні огляду за допомогою пристрою «Драгер» ОСОБА_1 щодо результатів тестування на алкоголь заперечень не висловлював, що підтверджується його власноручним підписом на чек -тесті та в акті огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до пояснень, які ОСОБА_1 надавав в суді першої інстанції, він не заперечував, що на передодні вживав алкогольні напої.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

Розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського та матеріалів справи ОСОБА_1 , під час проходження освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння, не вимагав у працівників поліції сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу «Драгер 6820».

Сторона захисту клопотань про витребування цих доказів в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції не заявляла, а тому апеляційний суд не має підстав для сумніву в належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

                     постановив:

Апеляційну скаргу захисника Сінченко Андрія Олеговича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук