ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року	Львів	Справа № 813/2004/14 пров. № А/857/8579/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді:                                               Гудима Л.Я.,
суддів:                                                               Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:          Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року, головуючий суддя – Потабенко В.А., ухвалена о 17:31 год. у м. Львові, повний текст якої складено 05.05.2014 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабудмакс» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
                                                    В С Т А Н О В И В:
В березні 2014 року позивач – ТзОВ «Мегабудмакс» звернулося в суд з позовом до ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.01.2014 року №000032220.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що висновки акта ДПІ в Сихівському районі м. Львова, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Зазначає, що розмір податкового кредиту відповідно до податкових накладних отриманих від контрагента ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" за серпень та грудень 2012 року обґрунтовано нормами діючого законодавства. Позивач зазначав, що первинні бухгалтерські документи, що супроводжували господарські операції з вищевказаною особою, складені у відповідності до вимог законодавства, оформлені належним чином, а операції, по яких сформовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість, пов`язані з власною господарською діяльністю позивача. Відповідно, ТзОВ "Мегабудмакс" не порушувало норм податкового законодавства, документально доведеним є факт реальності господарських операцій із ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" та документально доведеними є факти виконання робіт, їх оплати та використання у власній господарській діяльності. 
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення  - рішення від 27.01.2014 року №000032220.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що програмним продуктом "Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" встановлено розбіжності між податковим кредитом ТзОВ "Мегабудмакс" та податковими зобов`язаннями ТзОВ "АйТі Аутсорсінг". Також, апелянт зазначає, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова було отримано лист від ТзОВ "АйТі Аутсорсінг", яким повідомлено, що ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" не мало господарських взаємовідносин з ТзОВ "Мегабудмакс". Апелянт вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарських операцій, а оскільки в даному випадку господарські операції не мали реального характеру, то й надані позивачем до перевірки та до суду документи не можуть були враховані як первинні документи в цілях податкового обліку.
03 вересня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області подано клопотання про заміну сторони відповідача з Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Львівській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області. 
Відтак, з урахуванням положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно замінити відповідача його правонаступником.
На адресу суду повернулась повістка, що надсилалась на адресу позивача, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно із ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТзОВ "Мегабудмакс", код ЄДРПОУ 36416836, зареєстровано 11.03.2009 року Львівським міським управлінням юстиції, свідоцтво №14151020000021774, адреса: м. Львів, вул. Козельницька, 4, перебуває на податковому обліку в ДПІ в Сихівському районі м. Львова, є платником ПДВ з 04.06.2009 року.
В період з 26.12.2013 року по 08.01.2014 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проводилась позапланова виїзна перевірка позивача з питань правильності декларування податку на додану вартість при здійсненні взаєморозрахунків із ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" (ЄДПРОУ 36670293) за серпень 2012 року та грудень 2012 року, за наслідками якої складено акт від 14.01.2014 року №6/22-10/36416836.
Перевіркою, зокрема висновками акта, встановлено порушення ТзОВ "Мегабудмакс" п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 86637,72 грн., у тому числі: за вересень 2012 року в сумі 44 073,00 грн., жовтень 2012 року в сумі 227,00 грн., грудень 2012 року в сумі 42 338,00 грн. За серпень 2012 року перевіркою порушень правильності декларування податку на додану вартість при здійсненні взаєморозрахунків із ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" не встановлено.
Так, органом доходів і зборів на підставі документів, що були досліджені під час проведення перевірки, встановлено, що ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" не мало господарських взаємовідносин з ТзОВ "Мегабудмакс" за серпень та грудень 2012 року, внаслідок чого позивачем податковий кредит за вказані періоди сформовано неправомірно. Крім того, відповідно до АІС "Податковий блок" - Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, встановлено розбіжності між податковим кредитом ТзОВ "Мегабудмакс" та податковими зобов`язаннями ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" на суму 44 300,00 грн. за серпень 2012 року, 42 337,72 грн. за грудень 2012 року.
На підставі вищезазначеного акта перевірки ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.01.2014 року №000032220, яким донараховано 129 957,00грн. податку на додану вартість, в тому числі основний платіж 86 638,00грн., штрафні (фінансові) санкції - 43319,00грн.
Позивачем на підтвердження віднесення до податкового кредиту суми ПДВ за вересень 2012 року в сумі 44 073,00грн., жовтень 2012 року - в сумі 227,00грн., грудень 2012року - в сумі 42 338,00грн. представлено суду наступні документи:
- Договір підряду №2/8 від 02.08.2012 року, відповідно до якого Виконавець: ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" приймає на себе виконання добудови Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 (м. Буськ, вул. Шкільна, 15). Згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 1, 2, 3, 4, 5 ТзОВ "Мегабудмакс" прийняло виконанні роботи на суму 241034,19 грн., у тому числі, ПДВ 40 172,33 грн. Позивачем надано до перевірки податкові накладні на усю суму виконаних робіт, проте орган доходів і зборів має зауваження до податкових накладних №1484 від 17.08.2012 року, №1803 від 20.08.2012 року, №2320 від 30.08.2012 року на суму 220 000,00 грн., у тому числі ПДВ 36 666,67 грн.
Встановлено, що Договір підряду №2/8 від 02.08.2012 року було укладено для виконання Додаткового договору до "Договору №4/9 від 31.08.2010 року" №1 від 19.06.2012 року та Додаткового договору до "Договору №4/9 від 31.08.2010 року" №2 від 27.07.2012 року, укладених між Відділом освіти Буської РДА та ТзОВ "Мегабудмакс" на добудову Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 в м. Буськ по вул. Шкільна,15;
- Договір підряду №14/12 від 03.12.2012 року, відповідно до якого Виконавець ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" виконує роботи по влаштуванню санвузлів на добудові Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 (м. Буськ, вул. Шкільна). Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №1, 2 ТзОВ "Мегабудмакс" прийняло виконанні роботи на суму 162878,50 грн., у тому числі ПДВ 27146,42 грн. ТзОВ "Мегабудмакс" надано до перевірки податкові накладні на усю суму виконаних робіт, проте орган доходів і зборів має зауваження до податкової накладної №1663 від 26.12.2012 року на суму 27997,98 грн., в тому числі, ПДВ 4666,33 грн.
- Договір підряду №14/12 від 03.12.2012 року було укладено для виконання Додаткового договору до "Договору №4/9 від 31.08.2010 року" №1 від 19.06.2012 року та Додаткового договору до "Договору №4/9 від 31.08.2010 року" №2 від 27.07.2012 року, укладених між Відділом освіти Буської РДА та ТзОВ "Мегабудмакс" на влаштування санвузлів на добудові Буської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 в м. Буськ по вул. Шкільна,15;
- Договір підряду №3/8 від 02.08.2012 року, відповідно до якого Виконавець ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" виконує роботи по реконструкції загальноосвітньої школи І і ІІ ступенів в с. Голубиця Бродівського району. Згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт б/н за серпень 2012  року ТзОВ "Мегабудмакс" прийняло виконанні роботи на суму 181308,00 грн., у тому числі, ПДВ 30218,00 грн. ТзОВ "Мегабудмакс" надано до перевірки податкові накладні на усю суму виконаних робіт, проте, орган доходів і зборів має зауваження до податкової накладної №2427 від 31.08.2012 року на суму 45800,00 грн., у тому числі ПДВ 7633,33 грн.
- Договір №15 на додаткові роботи від 20.08.2012 року, укладений між Управлінням капітального будівництва Львівської облдержадміністрації та ТзОВ "Мегабудмакс", був частково виконаний на підставі договору підряду №3/8 від 02.08.2012 року на реконструкцію загальноосвітньої школи І і ІІ ступенів в с. Голубиця Бродівського району;
- Договір підряду №15/12 від 03.12.2012 року, відповідно до якого Виконавець ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" виконує роботу по реконструкції загальноосвітньої школи І і ІІ ступенів в с. Голубиця Бродівського району. Згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт б/н за грудень 2012 року ТзОВ "Мегабудмакс", прийняло виконанні роботи на суму 11353,20 грн., у тому числі ПДВ 1 892,20  грн. ТзОВ "Мегабудмакс" надано до перевірки податкову накладну на усю суму виконаних робіт №1875 від 28.12.2012 року
- Договір підряду №15/12 від 03.12.2012 року було укладено для виконання Договору №15 на додаткові роботи від 20.08.2012 року, укладеного між Управлінням капітального будівництва Львівської облдержадміністрації та ТзОВ "Мегабудмакс" на реконструкцію загальноосвітньої школи І і ІІ ступенів в с. Голубиця Бродівського району;
- Договір підряду №11/12 від 03.12.2012 року, відповідно до якого Виконавець ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" виконує роботи по завершенню будівництва СЗШ І-ІІ ступенів на 150 учнів та дві дошкільні групи по 15 дітей та фельдшерський пункт в с. Пристань Сокальського району. Згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2012 року ТзОВ "Мегабудмакс" прийнято виконанні роботи на суму 25 995,60 грн., у тому числі ПДВ 4332,6  грн. ТзОВ "Мегабудмакс" надано до перевірки податкові накладні на усю суму виконаних робіт, проте орган доходів і зборів має зауваження лише до податкової накладної №1607 від 25.12.2012 року на суму 13 978,69 грн., у тому числі ПДВ 2 329,78 грн.
- Договір підряду №11/12 від 03.12.2012 року було укладено для виконання Додаткової угоди №1/12 від 14.09.2012 року до Договору №9 про закупівлю робіт за державні кошти від 15.08.2011 року, укладеної між Управлінням капітального будівництва Львівської облдержадміністрації та ТзОВ "Мегабудмакс" на завершення будівництва СЗШ І-ІІ ступенів на 150 учнів та дві дошкільні групи по 15 дітей та фельдшерський пункт в с. Пристань Сокальського району;
- Договір підряду №12/12 від 03.12.2012 року, відповідно до якого Виконавець ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" виконує капітальний ремонт будівлі для розміщення військовослужбовців за контрактом в м. Львів, Скнилів, в/м №58, будівля №361. Згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт №№1, 2, 3, 4 за грудень 2012 року, ТзОВ "Мегабудмакс" прийнято виконанні роботи на суму 560152,42 грн., у тому числі ПДВ 93358,74 грн. ТзОВ "Мегабудмакс" надано до перевірки податкові накладні на усю суму виконаних робіт, проте орган доходів і зборів має зауваження лише до податкових накладних №1661 від 26.12.2012 року, №1662 від 26.12.2012 року, на загальну суму 200 696,31 грн., у тому числі ПДВ 33 449,80 грн.
- Договір підряду №12/12 від 03.12.2012 року було укладено для виконання Додаткового Договору №2 від 12.11.2012 року до договору підряду №220 від 08.12.2011 року з капітального ремонту будівлі для розміщення військовослужбовців за контрактом, м. Львів, Скнилів в/м №58, будівля №361, укладеного між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та ТзОВ "Мегабудмакс".
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача наявні усі документи первинного бухгалтерського обліку, що їх вимагає податкове законодавство для формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість, тому платником податком не було порушено жодних норм закону. Відповідно до норм Податкового кодексу України єдиною підставою для формування податкового кредиту з ПДВ є відповідні податкові накладні, а оскільки в позивача такі наявні, тому відсутні підстави для коригування розміру податкових зобов`язань позивача.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі – ПК України).
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст.44 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документам, що передбачені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .
Відповідно до ст. 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;   господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Як встановлено пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: 
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. 
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Приписами розділу ІІІ Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2015) встановлено, що фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку), визначається у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність – це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. 
У статті 198 ПК встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов`язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин;   підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту. 
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. 
За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. 
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
Так, матеріалами справи підтверджено, що на підтвердження віднесення до податкового кредиту суми ПДВ за вересень 2012 року в сумі 44 073,00грн., жовтень 2012 року - в сумі 227,00 грн., грудень 2012року - в сумі 42 338,00грн. позивачем надано низку первинних документів.
Однак, зі змісту акта ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області №6/22-10/36416836 від 14.01.2014 року видно, що в ході проведення перевірки та відпрацювання відхилень програмним продуктом "Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" встановлено розбіжності між податковим кредитом ТзОВ "Мегабудмакс" та податковими зобов`язаннями ТзОВ "АйТі Аутсорсінг", що говорить про те, що ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" не декларувало жодних податкових зобов`язань по взаємовідносинах з позивачем.
Відповідно до листа ТзОВ "АйТІ Аутсорсінг" від 15.04.2013 року №5/04, ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" не мало господарських взаємовідносин з ТзОВ "Мегабудмакс" за серпень та грудень 2012 року.
В матеріалах справи також наявні листи від відділу освіти Буської РДА, управління капітального будівництва Львівської ОДА, Західного територіального КЕУ про те, що роботи для вказаних осіб виконувало ТзОВ «Мегабудмакс», а не ТзОВ «АйТі Аутсорсінг». 
Колегія суддів вважає передчасним висновок суду попередньої інстанції про те, що перевірка позивача ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проводилась з питань правильності декларування податку на додану вартість при здійсненні взаєморозрахунків із ТзОВ «АйТі Аутсорсінг» за серпень 2012 року та грудень 2012 року, водночас, згідно розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій, грошове зобов`язання ТзОВ «Мегабудмакс» визначено також за період вересень-жовтень 2012 року, оскільки розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій за період вересень-жовтень 2012 року проведений контролюючим органом по взаємовідносинах, що мали місце в серпні 2012 року.
З огляду на наявний правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року та від 22.09.2015 року N 21-421а11 та N 810/5645/14, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №816/2134/16.
Матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «АйТі Аутсорсінг» заперечує свою причетність до здійснення господарської діяльності із позивачем у період серпень, грудень 2014 року, то перевірка та встановлення такої обставини має значення для правильного вирішення спору у цій справі.
Крім того, за результатами обстеження адреси місцезнаходження ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" (м. Донецьк, вул. Жмури, 1) ДПІ у Київському районі м.Донецька листом повідомлено про невстановлення ТзОВ "АйТі Аутсорсінг" за вказаною адресою, що унеможливлює відібрання пояснень у посадових осіб останнього на факт підписання первинних документів по вказаних господарських відносинах, підтвердження або спростування таких господарських операцій, таким чином оцінку реальності господарських операцій слід надавати за наявними в матеріалах справи доказами.
Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість податкового кредиту та сформованих витрат (валових витрат) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчислені суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету.
Суд зазначає, що правила податкового обліку не встановлюють конкретного переліку первинних документів, за допомогою яких повинні бути оформлені господарські операції, а також не передбачають будь-яких спеціальних вимог до форми або виду первинних документів, до їх оформлення та заповнення. До документів, які засвідчують факт придбання товару, робіт, послуг, діючим законодавством передбачена лише одна умова: вони повинні засвідчувати фактичне отримання товару або результатів робіт, послуг.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, відтак приймаючи оскаржене податкове повідомлення - рішення контролюючий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                       П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у справі №813/2004/14 – скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 11.09.2020 року.