УХВАЛА

25 серпня 2020 року  
Київ
справа №160/171/20
адміністративне провадження №К/9901/16003/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову   Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року 
у справі №160/171/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області 
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області щодо не нарахування та не сплати заробітної плати позивачу за останній робочий день - день звільнення 01 червня 2016 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 червня 2016 року по 31 грудня 2019 року в сумі 387 285,11 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року позов задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року  апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області  задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалене нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 30 червня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, а касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. 
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали, в перебіг якого не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102930199300) копія ухвали Верховного Суду від 09 липня 2020 року отримана скаржником 15 липня 2020 року.
17 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява позивача про усунення ним недоліків касаційної скарги та копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з 2 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,  з яких вбачається про відсутність доходів у скаржника за вказаний період.
Перевіривши доводи скаржника, зазначені у клопотанні, та надані копії документів, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з підстав наведених у клопотанні, яке подано разом з касаційною скаргою.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 09 липня 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України  обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що прийняттям оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції порушується єдність та стабільність судової практики щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за наявності судового рішення, яким вже було стягнуто з роботодавця кошти, які належали працівнику при звільненні та які не були виплачені в строк, передбачений ст.116 КЗпП України.
Отже, наведені скаржником в касаційній скарзі доводи свідчать про те, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, трудові права, на його думку, порушено з боку суб`єкта владних повноважень більш ніж 4 років.
Крім цього, підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у даній справі є посилання скаржника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку,  передбаченого    пунктом 1 частини 4    статті 328 КАС України, а саме: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема скаржник вважає, що висновки суду апеляційної інстанції не відповідають висновкам Верховного Суду викладених у постанові від 05 грудня 2019 року у справі №808/3625/17, від 11 червня 2019 року у справі №524/8023/16-а, від 08 жовтня 2019 року у справі №524/9217/15-а та висновку, який викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №810/45/17.
Таким чином, на думку скаржника, судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, що потребує перевірки судом касаційної інстанції.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини 4  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником в касаційній скарзі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями  328,  330, 334 КАС України  в редакції  Закону № 2147-VІІІ, Верховний Суд -
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
2.    Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову  Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року  у справі №160/171/20.
4.    Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/171/20.
6.    Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду