ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/1172/20                        Головуючий в І інстанції: Кириленко М.О.
Провадження №33/819/322/20                                 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року                                                        м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., за участю адвоката Миргорода О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника – адвоката Миргорода О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 25 червня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , 07.05.2020 року о 02 год. 45 хв. на а/д Мар`янське – Берислав 86 км, керував автомобілем «Мазда» р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та продуття алкотестеру «ДРАГЕР» на місці відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2. 5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник – адвокат Миргород О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим просить її скасувати, провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розглядаючи вказану справу, суддя Бериславського районного суду значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, чим порушив вимоги ПП ВСУ від 23.12.2005 № 14 та 
ст. 268 КУпАП та розглянув справу за відсутності правопорушника.
Поряд з цим вказує, що матеріали справи не містять доказів про своєчасне сповіщення особи щодо розгляду справи, оскільки повідомлення про вручення поштового відправлення для явки у судові засідання, які були призначені на 04.06.2020 року та на 25.06.2020 року, поверталися із відмітками « адресат відсутній» та «не проживає», відповідно.
Також вказує, що працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зокрема посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не зазначено чи пропонувалося правопорушнику пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки у присутності двох свідків, і що стало підставою для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції у якості доказу до протоколу не долучалися.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник – адвокат Миргород О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 вказує, що при призначенні судом покарання у виді штрафу у розмірі 10 200 грн, було допущено грубе порушення санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ній чітко визначено, що за таке порушення передбачено штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а один неоподаткований мінімум доходів громадян, відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподаткований мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень.
Враховуючи вищенаведене, просить постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 25.06.2020 року скасувати, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу правопорушення.
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце дату та час апеляційного розгляду. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Мирогорода О.І., дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п.161, Series A заява № 25).
Перевіривши оскаржуване судове рішення згідно з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані вимоги законодавства судом першої інстанції дотримані не були.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно з п.5, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (надалі Порядок), підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.
За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №095819 від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 07 травня 2020 року о 02:45 год. на 86 км а/д Мар`янське – Берислав керував автомобілем МАЗДА д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яняння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та від проходження медичного огляду у встановленому порядку, чи продуття алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу, для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
Разом з тим, з матеріалів провадження, зокрема письмових пояснень свідків та направлення водія на медичний огляд, вбачається що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, натомість його було доправлено працівниками поліції до Бериславської центральної районної лікарні де запропоновано пройти одразу медичний огляд.
При цьому, як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказані свідки перебували в Бериславській районній лікарні Херсонської області. При цьому, згідно змісту протоколу, ці ж свідки засвідчили і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомого спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на місці зупинки, відповідно до вимог ст.266 КУпАП, пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, працівниками поліції не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.
З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 №095819 від 07 травня 2020 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестеру, слід визнати недопустимим доказом.
Натомість суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, та у фабулі постанови вказав відомості, що не відповідають фактичним обставинам адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, з огляду на допущені працівниками поліції порушення під час оформлення матеріалів провадження відносно ОСОБА_1 , з наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, ст.294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Миргорода О.І., який діє в інтересах 
ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 25 червня 2020 року, відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        І.І.Литвиненко