ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 р. 	Справа № 440/450/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. 
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва,  м. Полтава, повний текст складено 02.04.19 року по справі № 440/450/19
за позовом     ОСОБА_1  
до     Головного  управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                             
про визнання бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років військової служби з 01 січня 2018 року із урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21 лютого 2018 року № 103, з 01 січня 2018 року без встановлення обмеження кінцевим строком; зобов`язання провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років військової служби з 01 січня 2018 року із урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21 лютого 2018 року № 103, з 01 січня 2018 року без встановлення обмеження кінцевим строком; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми пенсії за вислугу років військової служби в сумі 12274,08 грн. за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року з урахування виплачених сум пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці; здійснення  розподілу судових витрат. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019р.  адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  про визнання бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення повної виплати ОСОБА_1 перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат та з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №440/450/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, а оскаржувана постанова винесена у зв`язку з неправильним встановленням обставин по справі. Зазначає, що саме до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено встановлення умов та визначення порядку проведення перерахунку пенсій, а також процедури та розміру їх виплати.  Крім того, вказує, що саме порядок виплатити (у роках) і розміри (у відсотках) пенсійних виплат протягом 2018-2020р.р. встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, яка жодним чином не суперечить ст. 63 Закону, а лише реалізує делеговані Кабінету міністрів України вказаною статтею Закону повноваження щодо визначення умов, порядку та розміру підвищення пенсій згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №103 не відбулось звуження існуючих прав позивача, оскільки відповідною постановою визначено лише порядок виплати перерахованих пенсій. Тобто позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, визначено розмір необхідних виплат, а порядок її виплати встановлено постановою Кабінету Міністрів України №103. Вказує, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 на момент проведення перерахунку пенсії була діючою, а тому підлягала обов`язковому виконанню для органів Пенсійного фонду України.
23.05.2019 р. позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому,  зазначаючи, що зміст апеляційної скарги не містить підстав, які можуть слугувати підставою для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №440/450/19, просив залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по адміністративній справі №440/450/19 без змін. Просив здійснити розподіл судових витрат по справі. 
22.06.2020 р. позивач подав заяву (про розгляд справи без участі позивача), в якій з огляду на вік та стан його здоров`я, просив розглянути апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по адміністративній справі №440/450/19 без його участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Враховуючи наявність клопотання позивача про розгляд справи без  його участі, а також неприбуття учасників справи в судове засідання призначене на 01.07.2020 р., хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, на підставі положень  ст.311 КАС  України,  колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справі продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами
Колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в  Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
          На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" управлінням на підставі довідки Полтавського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 12.04.2018 №56580, проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018, у результаті чого основний розмір пенсії останньому визначено у розмірі 59% грошового забезпечення, що становить 3507,55 грн., з урахуванням 1461,87 грн. - попередня сума пенсії та 1022,84 грн. - 50% підвищення до пенсії.
          Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 підвищення складає 2045,68 грн., з них виплачується: у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% підвищення до пенсії - 1022,84 грн.; у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% підвищення до пенсії - 1534,26 грн.; у період з 01.01.2020 щомісячно 100% підвищення до пенсії - 2045,68 грн.
          У листопаді 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в  Полтавській області із заявою, у якій просив перерахувати та виплачувати його пенсію з 01.01.2018 у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії; нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
          Листом від 14.11.2018 вих. №1634/К-03 управління повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахунок пенсії проведено з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 2 якої передбачено поетапну виплату підвищення до пенсії. Повідомлено, що будь-які документи, які б давали законні підстави для нарахування та виплати компенсації на доплату пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в  Полтавській області не надходили.
          Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання бездіяльності управління щодо не проведення повної виплати ОСОБА_1 перерахованої з 01.01.2018 пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" протиправною та зобов`язання управління провести виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01.01.2018 пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат та з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п. 6 ч.1   ст. 92 Конституції України   основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
          Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту  - Закон № 2262-ХІІ).
Зазначений Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина 18 ст.43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ч.3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі по тексту - Порядок             №45).
Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі по тексту – Постанова Кабінету Міністрів України №103) відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
          Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
На підставі приписів ст. 63 Закону № 2262-XII, п. 4 Порядку №45 позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103. При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку №45.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем по справі було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірах, що передбачені Постанови Кабінету Міністрів України №103 (з відповідними обмеженнями),  що не заперечується сторонами по даній справі.
Колегія суддів зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України №103 на час вчинення відповідачем перерахунку пенсії була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., та яке набрало законної сили 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку                № 45.
Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Згідно ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (з 05.03.2019) позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 09.04.2020 р. по справі №640/19928/18. 
Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України  №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були діючими і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.
Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.06.2020 р. по справі №2540/2873/18. 
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 р. по справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року було залишено без змін.
Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до  Конституції  та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п.2 Постанови №103.
Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.10.2019 р.  по справі №2040/6740/18. 
          Отже, з урахуванням відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №103, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 – 75% підвищення до пенсії позивача, діяв у відповідності до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений вказаною Постановою Кабінету Міністрів України. 
          Колегія суддів з урахуванням викладеного вище, вважає, що відповідно доводи позивача щодо протиправності дій пенсійного органу щодо виплати йому  підвищення пенсії в наведених вище розмірах  за період 01.01.2018 р. по 04.03.2019 р. є необґрунтованими. 
Разом з тим, з 05.03.2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки дії відповідача, з урахуванням викладеного вище, щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії є протиправними. 
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією,  викладеною у постанові  Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №160/3586/19. 
          Відповідно доводи скарги про те, що позовні вимоги з 05.03.2019 р.  не підлягають  задоволенню є помилковими. 
          Щодо посилання позивача у позові, а також у відзиві на апеляційну скаргу на практику Верховного Суду, викладену у постанові у зразковій справі №Пз/9901/8/18 від 15 лютого 2018, практику Верховного Суду України у постановах від 16 вересня 2015 року у справі №826/4418/14,  від 22  червня 2010 року у справі №21-399во10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі №21-44а10,  окрему думку судді Верховного Суду Мороз Л.Л. по зразковій справі №802/2196/17-а, то колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, врахуванню при розгляді даної справи  підлягають наведені  вищі  судом апеляційної інстанції  постанови  Великої Палати Верховного суду та Верховного Суду. 
          Посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, а також правові позиції Конституційного Суду України, висловлені в його рішеннях  не суперечать та  не спростовують в даному випадку висновків суду апеляційної інстанції по даній справі. 
З урахуванням викладеного вище,  колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення повної виплати ОСОБА_1 перерахованої  пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої  пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат за період з 01.01.2018 р. по 04.03.2019 року, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019р. по справі № 440/450/19 підлягає  залишенню  без змін.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.
          Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
           1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
           2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
           3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;           
           4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.
Щодо заявленого позивачем у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про здійснення розподілу судових витрат, то колегія суддів зазначає наступне. 
Так, відповідно до ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 р. по даній справі позивач був звільнений від сплати судового збору і за результатами розгляду даної справи судом першої інстанції не здійснювалося стягнення на користь позивача  з  суб`єкта владних повноважень сум сплаченого судового збору.  
Оскільки позивач не визначає, які саме судові витрати підлягають розподілу, відповідно і підстав  для задоволення вказаного клопотання не має. 
Оскільки, відповідно до  п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що  дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2  ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - задовольнити частково.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 по справі №440/450/19 - скасувати в частині задоволення позову щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення повної виплати ОСОБА_1 перерахованої  пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої  пенсії з урахуванням 100% суми підвищення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат за період з  01.01.2018 р. по 04.03.2019 року.  
В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019р. по справі № 440/450/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Суддді 	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош