Справа № 456/3731/18                                Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/280/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія: 83

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.
при секретарі Іванової О.О.
з участю представника позивача Васильчикова І.В ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування арештів,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру реєстраційний номер № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», накладеного: 21.06.2013 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №36653018, виданий 21.06.2013, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 1396098 від 21.06.2013 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222016 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222051 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222071 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_4 ; 23.11.2011 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №29997533, винесена 23.11.2011, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 11877654 від 23.11.2011 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 21.09.2012 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №33062191, винесена 15.06.2012, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 13026805 від 21.09.2012 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 . Також просить стягнути сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.05.2008 між юридичною особою ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ», тип якого змінено за рішенням зборів акціонерів (протокол №53 від 22.04.2009) згідно із Законом України «Про акціонерні товариства» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6396924. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався надати ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 40000,00 доларів США, цільове призначення: рефінансування заборгованості позичальника за кредитом. ОСОБА_2 зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки визначені кредитним договором, але не пізніше 14.05.2018. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір іпотеки №6397435, посвідчений 14.05.2008 Мірчук Л ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 2791, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку позивачу квартиру реєстраційний №12865314, загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі даного договору іпотеки, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, державним реєстратором Бойко Х.Р., КП «Реєстрація майна та бізнесу» прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність позивачу, про що прийнято відповідне рішення № 42672922 від 22.08.2018 і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис про право власності за № 27612204. Позивачу стало відомо про наявність арештів, які були накладені на належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, існуючі на даний час арешти повністю унеможливлюють реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів щодо володіння та розпорядження належним йому майном.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування арештів.
Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк». Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу, що існуючі арешти повністю унеможливлюють реалізацію АТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном. Також звертає увагу на зазначені судом підстави для зняття арешту передбачені п.4 ст. 59 п.4 Закону України «Про виконавче провадження».
В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

        Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи встановлено, що 14.05.2008 між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 6396924. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався надати ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 40000,00 доларів США за цільовим призначенням. ОСОБА_2 зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки визначені кредитним договором, але не пізніше 14.05.2018.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивачем укладено договір іпотеки №6397435, посвідчений 14.05.2008 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., за реєстровим номером 2791, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку позивачу квартиру реєстраційний №12865314, загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт, зокрема: 21.06.2013 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 1396098 від 21.06.2013 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222016 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222051 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 ; 08.09.2010 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №2097 від 20.08.2010, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 10222071 від 08.09.2010 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_4 ; 23.11.2011 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №29997533, винесена 23.11.2011, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 11877654 від 23.11.2011 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 ; 21.09.2012 Стрийським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП №33062191, винесена 15.06.2012, у зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 13026805 від 21.09.2012 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 .

В судовому засіданні судом також встановлено, що у Стрийському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області перебували на виконанні виконавчі провадження відносно відповідачів, а саме з примусового виконання виконавчого напису №2097 від 20.08.2010 приватного виконавця Магировської О.В., Львівського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» в сумі 43373,66 доларів США та 159972,29 грн. По даному виконавчому провадженні 18.07.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись вимогами ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлена заборона на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки за споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що позивач із заявою до Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо звільнення з під арешту спірного майна не звертався, а третя особа - ВДВС у звільненні спірного майна з-під арешту позивачу не відмовляв, що фактично свідчить про відсутність спору між позивачем та відповідачами з вказаного питання.
З такими висновкам колегія суддів погоджується з наступних обставин.
Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент звернення позивачки до суду з позовом) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено, що по даних виконавчих документах виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не сплачено.
Оскільки позивач із заявою до Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо звільнення з під арешту спірного майна не звертався, та останній у звільненні спірного майна з-під арешту позивачу не відмовляв, спору між позивачем та третьою особою - Стрийським міськрайонним відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, так само як і не існує спору з приводу накладених арештів на майно боржників, оскільки позов пред`явлений до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , осіб які не накладали арешт на спірне майно і які не в змозі скасувати арешти накладені третьою особою - Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області.
Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Доводи апеляційних скарг Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - залишити без задоволення. 
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 29 липня 2020 року.

               Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        Н.П. Крайник

                                                                       Н.О. Шеремета