ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2020 р.           Справа № 911/564/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Калатай Н.Ф. 
          Дідиченко  М.А. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська"
на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2020 р. (повний текст складено 13.05.2020 р.)
у справі № 911/564/18 (суддя - Чонгова С.І.)
за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" б/н від 25.03.2020 р. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. 
за позовом Національного банку України
до товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"
про звернення стягнення на предмет іпотеки,- 
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Національний банк України звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням господарського суду Київської області від 21.11.2018 р., яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 р., позовні вимоги задоволено частково: в рахунок часткового погашення заборгованості публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитним договором № 12/09/6 від 04.06.2014 р. з додатковими договорами, зокрема, № 1 від 01.12.2014 р., № 2 від 23.12.2014 р., № 3 від 26.02.2014 р., перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості (станом на 24.06.2015 р.) 2 135 863   013,70 грн., з яких: 2 000 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 135 863 013,70 грн. заборгованості по процентам, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2014 р., укладеним між Національним банком України та товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрований за № 534, нерухоме майно: майновий комплекс, що розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Радгоспна, 37 та складається з АБК, літера А, загальною площею 490,2 кв.м.; пташника № 7, літера Ж, загальною площею 1   725,3 кв.м.; пташника № 9, літера И, загальною площею 1 725,3 кв.м.; КНС, літера К, загальною площею 41,1 кв.м.; складу, літера М, загальною площею 62,8 кв.м.; КПП, літера О, загальною площею 3,7 кв.м.; пташника № 11, літера Ї, загальною площею 1   725,3 кв.м., що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В., за реєстровим № 910 від 19.09.2013 р. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначеної Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, встановленою в порядку та межах виконавчого провадження передбачених Законом України "Про виконавче провадження"; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" на користь Національного банку України 73   528,50 грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
30.01.2020 р. на виконання вказаного рішення судом видано відповідні накази.
27.03.2020 р. до господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" надійшла скарга б/н від 25.03.2020 р. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А., в якій скаржник просив: 
- визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо винесення ним постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.03.2020 р. у межах виконавчого провадження № 61378319; 
- визнати неправомірною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.03.2020 р., винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. у межах виконавчого провадження № 61378319; 
- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який здійснює заходи примусового виконання рішення у межах виконавчого провадження № 61378319, скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.03.2020 р., винесену державним виконавцем Яковенком В.А. у межах виконавчого провадження № 61378319; 
- зупинити стягнення на підставі наказу № 911/564/18 від 30.01.2020 р., виданого господарським судом Київської області,  у виконавчому провадженні № 61378319, до завершення розгляду скарги.  
Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна боржника від 16.03.2020 р. в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р № 2832/5) зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, без реального проведення опису нерухомого майна; без зазначення паспортних даних зберігача та понятих; без відмітки щодо роз`яснення обов`язків зберігачу.
Ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.2020 р. у справі № 911/564/18 відмовлено у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" б/н від 25.03.2020 р. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. 
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.03.2020 р. в межах виконавчого провадження № 61378319 у повній відповідності до вимог чинного законодавства, тоді як скаржник не довів порушень виконавцем  прав боржника під час виконання державним виконавцем наказу № 911/564/18, виданого 30.01.2020 р. господарським судом Київської області.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити дану скаргу.
Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, скаржник зазначав, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.03.2020 р. у межах виконавчого провадження № 61378319 державним виконавцем наведено лише найменування об`єктів та їх площу, як це відображено в судовому наказі, проте жодних інших індивідуальних ознак  майна  (розмір, колір, ступінь зносу, кількість приміщень, їх призначення, матеріал стін, кількість поверхів, інформація про підсобні приміщення тощо) у постанові про опис та арешт майна виконавцем у постанові не відображено. Також апелянт зазначав, що державним виконавцем реальний опис майна боржника не проводився, на територію підприємства допущений не був та об`єктів нерухомості не міг бачити. Отже, на думку боржника, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки відсутності у постанові державного виконавця детального опису предметів та паспортних даних зберігача.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Калатай Н.Ф., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 15.07.2020 р.
02.07.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від стягувача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Калатай Н.Ф., Дідиченко М.А.
13.07.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від державного виконавця надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні, що відбулось 15.07.2020 р., стягувач та державний виконавець просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Боржник просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу на дії державного виконавця.
Третя особа не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду неявка її представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Приписами   статті   271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2020 р. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61378319 щодо примусового виконання наказу № 911/564/18 виданого 30.01.2020 р. господарським судом Київської області.
Відповідно до   ст. 326 Господарського процесуального кодексу України   судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до   ст. 129 Конституції України, одним із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно з   ст. 129-1 Конституції України   держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як визначено ч. 1   ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 5 та   п. 6 ч. 3 Закону України "Про виконавче провадження"      виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Пунктом 1 ч. 1   ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження"   передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у      статті 3   цього Закону   за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження"   визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному      статтею 56      цього Закону.
Згідно з ч. 1 та 2   ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"   арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Відповідно до ч. 5   ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"   про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Частиною 9    ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"   передбачено, що   під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.
Пунктом 10 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішення, затвердженого   наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5   передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.
Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.
Стаття 22 Закону України "Про виконавче провадження"   передбачає, що      виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому   частиною 3  статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
Згідно з п. 10 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішення, затвердженого   наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5   вказано, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання.
16.03.2020 р. державним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна ВП № 61378319, якою накладено арешт на майновий комплекс, що розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Радгоспна, буд. 37 та складається з АБК, літера А, загальною площею 490,2 кв.м.; пташника № 7, літера Ж, загальною площею 1   725,3 кв.м.; пташника № 9, літера И, загальною площею 1   725,3 кв.м.; КНС, літера К, загальною площею 41,1 кв.м.; складу, літера М, загальною площею 62,8 кв.м.; КПП, літера О, загальною площею 3,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 137281532212 та нежитлову будівлю, а саме пташник № 11, літера Ї, загальною площею 1   725,3 кв.м., що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка, вул. Радгоспна, буд. 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 131910732212.
Зі змісту вказаної постанови випливає, що відповідальним зберігачем призначено Куліша О.О. (представника Національного банку України), якого   попереджено про кримінально відповідальність; виконавчі дії проведені у присутності понятих, яким роз`яснені права та обов`язки відповідно до статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" - ОСОБА_1. ; ОСОБА_4. У постанові містять підписи зазначених осіб.
З акту від 16.03.2020 р. вбачається, що державного виконавця не було допущено для проведення оцінки й арешту майна боржника, оскільки охороною останнього чинилися перешкоди у наданні доступу на територію місцезнаходження нерухомого майна, яке мало описуватися. 
Враховуючи наведене, в постанові про опис та арешт майна боржника від 16.03.2020 р. державним виконавцем вказані назва всіх описаних об`єктів, місце їх розташування, площа, реєстраційний номер та інші дані, за якими можливо ідентифікувати дане майно. Водночас, відсутність у постанові інформації щодо інших ознак нерухомого майна, як то: розмір, колір, ступінь зносу, кількість приміщень, їх призначення, матеріал стін, кількість поверхів, інформація про підсобні приміщення тощо, само по собі не може вважатися підставою для скасування постанови і не свідчить про порушення прав боржника у виконавчому провадженні, якщо при цьому виконавцем зазначено індивідуалізовані ознаки нерухомого майна, яким є його реєстраційний номер.
За  ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження"  сторони виконавчого провадження мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій. При цьому суд вважає, що відсутність боржника при проведені опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису.
Така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 р. по справі № 904/1069/18.
У постанові державного виконавця також містяться відомості про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із його збереження; попередження про кримінальну та матеріальну відповідальність зберігача за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що свідчить підпис зберігача; дані про зберігача та його адресу. В матеріалах виконавчого провадження міститься довіреність Національного банку України на Куліша О.О. , копія якої долучена до матеріалів справи, в ній наявні паспортні дані відповідального зберігача, прізвище ім`я та по батькові, і зазначено, що він є представником стягувача.
Тобто, особа, яка призначена зберігачем описаного майна, є ідентифікованою, і відсутність паспортних даних цієї особи в постанові про опис та арешт майна не може бути   підставою для скасування постанови.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 15.10.2019 р. у справі № 904/1069/18.
Слід також зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить норми щодо обов`язкової участі боржника у процедурі опису майна.    Правом на участь у проведенні опису та  арешту майна боржник не скористався і до того ж чинив перешкоди державному виконавцю та не допускав його на територію підприємства для здійснення опису нерухомого майна. 
У зв`язку з цим апеляційний суд вважає, що особа, яка свідомо вчиняла дії, направлені на перешкоджання державному виконавцю у здійсненні ним   професійної діяльності, не надавала доступу до місцезнаходження майна   боржника, яке підлягало опису, не може посилатися на ту обставину, що державний виконавець при здійснені опису майна, користувався даними, самостійно отриманими ним з інших офіційних джерел. 
За таких обставин справи судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.
Апеляційний господарський суд не вбачає наявності правових підстав для зупинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 61378319. 
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2020 р. у справі № 911/564/18 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2020 р. у справі № 911/564/18 залишити без змін.
Матеріали справи № 911/564/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені   Господарським процесуальним кодексом України. 
Повний текст складено 31.07.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                Н.Ф. Калатай

                                                                                М.А. Дідиченко