Постанова
Іменем  України 
 
27 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/547/19
 
провадження № 61-3921 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач),               Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада»; 
відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігор Сергійович, державне підприємство «Сетам», товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 ;
особа, яка подала апеляційну скаргу, - товариство з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр» та голови ліквідаційної комісії з припинення закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у складі колегії суддів:                          Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2019 року закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада» (далі - ЗАТ «Волинь-Лада») звернулося до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І. С., державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року у справі № 161/20679/18 частково задоволено заяву голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» Хомича І. В. про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони                               ОСОБА_1 та іншим третім (юридичним та фізичним) особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим корпусом № 2 /Б-2/                     (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом №1 /А-2/                         (РПВН: 15151630), які знаходяться по АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня                                 2019 року у справі № 161/20883/18 задоволено заяву ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, якою накладено арешт на майно, а саме: на адміністративно-побутовий корпус                         № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовий корпус № 1 /А-2/                        (РПВН: 15151630), які знаходяться по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та знаходяться у володінні ЗАТ «Волинь-Лада».
 
У жовтні 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування заходів зустрічного забезпечення у справі.
 
В обґрунтування заяви посилався на те, що за результатами перемоги на електронних торгах, які відбулися 13 грудня 2018 року, він набув у власність нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Торги проводилися в рамках зведеного виконавчого провадження № 57173542. 28 грудня 2018 року приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Онищук І. П. видала йому свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за № 2952 і № 2953 та зареєструвала за ним право власності на: адміністративно-побутовий корпус № 1 /літер. А-2/, номер об`єкта в РПВН: 15151630; адміністративно-побутовий корпус № 2 /літер. Б-2/, номер об`єкта в                     РПВН: 15151802.
Посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем вказаного нерухомого майна, яким на даний час фактично розпоряджається                              ЗАТ «Волинь-Лада», у тому числі, шляхом передання цього майна в оренду ТОВ «Луцький автоцентр», яке, у свою чергу, передало нерухоме майно в суборендута отримує за це кошти, ураховуючи наявність заборон, встановлених судом у забезпечення позову, він не може користуватися та розпоряджатися своїм майном та отримувати дохід у виглядіорендної плати.
Ураховуючи вказані обставини, вважав, що наявні підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 154 ЦПК України, для застосування судом заходів зустрічного забезпечення, просив суд зобов`язати ЗАТ «Волинь-Лада» внести на депозитний рахунок Луцького міськрайонного суду Волинської області грошові кошти в розмірі 530 210 грн, як забезпечення відшкодування збитків, які можуть бути спричинені в майбутньому у зв`язку із забезпеченням позову.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року у складі судді Івасюти Л. В. заяву ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ЗАТ «Волинь-Лада» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі орендної плати за десять місяців, з моменту забезпечення позову 28 грудня 2018 року, що становить 530 210 грн. 
Зобов`язано ЗАТ «Волинь-Лада» протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову надати суду відповідні документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. 
Ухвалу звернуто до негайного виконання.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 , як переможцем прилюдних торгів, недійсність яких оспорюють ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 уцій справі, набуто у власність нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус № 1 /літер. А-2/ (номер об`єкта в РПВН: 15151630), адміністративно-побутовий корпус № 2 /літер. Б-2/ (номер об`єкта в РПВН: 15151802), які розташовані по АДРЕСА_1 . 
Задовольняючи часткового заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на вказане нерухоме майно, наявність заборони на його відчуження та розпорядження, а також перебування цього майна у фактичному володінні ЗАТ «Волинь-Лада» обмежують права ОСОБА_1 , як власника цього майна. ЗАТ «Волинь-Лада» перебуває в стані ліквідації, його майновий стан, а також дії щодо передання спірного нерухомого майна в оренду можуть ускладнити або зробити неможливим відновлення прав ОСОБА_1 , у тому числі, шляхом виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути завдані забезпеченням позову у випадку відмови у позові. Тому наявні підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення у вигляді зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок коштів у розмірі орендної плати за десять місяців з моменту забезпечення                      позову - 28 грудня 2018 року, що становить 530 210 грн, розмір якої є співмірним із вжитими заходами забезпечення позову та підтверджено наданими заявником доказами. 
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу ЗАТ «Волинь-Лада» залишено без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року про застосування заходів зустрічного забезпечення у цій справі залишено без змін.
 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у                      справі, - ТОВ «Луцький автоцентр» - на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року, закрито.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ТОВ «Луцький автоцентр» не є стороною спору про визнання недійсними прилюдних торгів, за результатами яких ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно та за заявою якого було застосовано заходи зустрічного забезпечення. Оскільки оскарженою ухвалою про вжиття заходів зустрічного забезпечення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Луцький автоцентр» не вирішувалося, апеляційне провадження за апеляційної скаргою цієї особи підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У лютому 2020 року ТОВ «Луцький автоцентр» та голова ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 23 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Луцький автоцентр» в указаній справі, витребувано цивільну справу № 161/547/19 із Луцького міськрайонного суду Волинської області.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 06 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» в указаній справі.
 
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження. Судом не враховано, що оскаржуваною ухвалою                                   від 29 жовтня 2019 року вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Луцький автоцентр» як особи, яка є орендарем спірного майна і сплачує ЗАТ «Волинь-Лада» орендну плату.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Установлено, у січні 2019 року ЗАТ «Волинь-Лада» звернулося до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І. С., ДП «Сетам», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року у справі № 161/20679/18 частково задоволено заяву голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» Хомича І. В. про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони                               ОСОБА_1 та іншим третім (юридичним та фізичним) особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим корпусом № 2 /Б-2/                     (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом № 1 /А-2/                         (РПВН: 15151630), які знаходяться по АДРЕСА_1 . Питання зустрічного забезпечення не вирішувалося.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня           2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування вищевказаних заходів забезпечення позову відмовлено.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня                   2019 року у справі № 161/20883/18 задоволено заяву ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, якою накладено арешт на майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус                   № 2 /Б-2/ (номер РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовий корпус № 1 /Б-2/, (номер РПВН: 15151630), розташовані по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та знаходяться у володінні ЗАТ «Волинь-Лада».
 
Цією ж ухвалою суд застосував зустрічне забезпечення, а саме: зобов`язав ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 в рівних частинах внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі ціни продажу предмета іпотеки, що становить 3 463 076,00 грн, по 1 731 538,00 з кожного; зобов`язав ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову надати суду відповідні документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, та пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року в частині застосування зустрічного забезпечення скасовано, виключено із її резолютивної частини абзац п`ятий, а саме: про зобов`язання ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 внести в рівних частинах на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі ціни продажу предмета іпотеки, що становить 3 463 076 грн, по 1 731 538 грн з кожного.
 
Зі змісту вказаних ухвал суду убачається, що судом вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус № 2 /Б-2/ та адміністративно-побутовий корпус № 1 /Б-2/, розташованіпо АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , а також заборонено                            ОСОБА_1 та іншим третім (юридичним та фізичним) особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження цим нерухомим майном.
 
Судами встановлено, що спірне нерухоме майно ОСОБА_1 набуто у власність, як переможцем прилюдних торгів, які відбулися 13 грудня                      2018 року. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право власності на спірне майно, сплативши за придбання вказаного майна його вартість у розмірі                             3 463 076 грн, що підтверджується актами про реалізацію предметів іпотеки від 22 грудня 2018 року.
 
Згідно укладеного із ЗАТ «Волинь-Лада» договору оренди нежитлового приміщення від 01 листопада 2018 року ТОВ «Луцький автоцентр» є орендарем спірного нерухомого майна. В свою чергу ТОВ «Луцький автоцентр», як суборендодавець, за договором № 3/2017 суборенди нежитлових приміщень від 01 січня 2017 року, частину спірного нерухомого майна передало в суборенду підприємцю ОСОБА_3 . 
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ТОВ «Луцький автоцентр» та голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
 
Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
 
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення апеляційним судом ухвали) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина третя статті 352 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
 
Пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).
 
Установивши, що ТОВ «Луцький автоцентр» не є стороною спору щодо визнання недійсними прилюдних торгів, за результатами яких ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно та за заявою якого судом було застосовано заходи зустрічного забезпечення, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Луцький автоцентр» ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області                           від 29 жовтня 2019 року про зустрічне забезпечення не вирішувалося, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою цієї особи з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Судом апеляційної інстанції також враховано, що на момент постановлення ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року про зустрічне забезпечення та на момент подачі апеляційної скарги у грудні 2019 року ТОВ «Луцький автоцентр» не мало процесуального статусу учасника справи, що відповідає матеріалам справи.
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявниками норм процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр» та голови ліквідаційної комісії з припинення закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           О. М. Осіян
 
О. В. Білоконь 
 
Н. Ю. Сакара