П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/14/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк О.В.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
24 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів,, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, про визнання протиправними та скасування наказів.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року позов задоволено частково:
 1. Визнано протиправними та скасовано наказ  № 746 від 29.11.2019 року начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 М ОСОБА_3 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби з поліції;
3. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника  Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 199 о/с від 11.12.2019 року "По особовому складу", яким звільнено зі служби лейтенанта поліції Фльорко Д.М. - інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з 11.12.2019 року;
4. Поновлено Фльорко Д.М ОСОБА_3 на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького ВП Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області -  з 11.12.2019 року;
5. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2019 року по 12.02.2020 року в сумі 16496,64 грн;
6. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання;
7. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
Зокрема, як відзначено апелянтом, у ході проведення службового розслідування факт вчинення позивачем кримінального правопорушення не досліджувався, оскільки комісією було надано оцінку виключно діям позивача в частині допущення порушення службової дисципліни, а звільнення відповідача мало місце виключно у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення. Також апелянт зазначає, що внаслідок невжиття судом заходів по допиту свідків, на яких базувалось оскаржуване у справі рішення - було порушено рівність між сторонами у справі, а також порушено баланс можливостей учасників спору донести суду свої доводи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення, оскільки було порушено принцип всебічності та повноти з`ясування обставин справи.
Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
20.07.2020 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
У відповідності до абз.1 ст.5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ст.7 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Відповідно до ст.12 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.
Отже, обов`язковою умовою для чинності електронного документу являється його підписання електронним-цифровим підписом.
Згідно з довідкою відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не містить електронно-цифровий підпис.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебував на службі в національній поліції з 26.06.2018 року. З 02.05.2019 року працював на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького  ВП ГУНП в Чернівецькій області, у званні лейтенанта поліції.  (а.с.13)
Наказом № 746 від 29.11.2019 року начальника ГУНП в Чернівецькій області Дмітрієва А. "Про застосування дисциплінарного стягнення", керуючись ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог ч.3 ст.11, п.п.1,3 ч.1 ст.18  ЗУ "Про Національну поліцію"  п.п.1,3,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог п.п.1 розд. II, п.3 розд. 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, до інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Фльорко Д.М.. застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. (а.с.34-36)
Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області Дмітрієва А. № 199 о/с від 11.12.2019 року "По особовому складу", відповідно до ст.77 ЗУ "Про національну поліцію", п.6 ч.1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), звільнено зі служби лейтенанта поліції Фльорко Д.М. інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області - з 11.12.2019 року. Стаж служби в поліції на день звільнення становить : 01 рік 05 місяців 15 днів. (а.с.37)
Не погодившись із даними наказами позивач оскаржив їх до суду.
Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції не відповідають критеріям правомірності, є необгрунтованими та протиправними, а тому підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді.
Вказаного висновку суд першої інстанції дійшов з тих підстав, що доводи відповідача не підтверджені повнотою, достатністю, дійсністю та всебічністю, в ході розгляду справи. Крім того, суд вважає, що  посадовими особами відповідача  не застосованого достатніх правових інструментів для доведення вини позивача, а за результатами проведеної перевірки складено  необґрунтований висновок з пропозиціями щодо застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення посади.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам та вимогам апеляційної скарги в призмі приписів ст. 308 КАС України, відзначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію №580-VIII від 02 липня 2015 року (Закон №580).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 ст. 18 Закону №580 визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положеньКонституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Різновиди відповідальності поліцейських передбачені ст. 19 Закону №580, де визначено, що разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисципланірного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбаченихКодексом України про адміністративні правопорушення.Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
При цьому, ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
- надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
- подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
- ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбаченихКримінальним процесуальним кодексом України, законами України"Про захист персональних даних","Про державну таємницю"та іншими законами;
- подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
- користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Так, на виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807.
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (п. 4 розділу ІІ Порядку).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. (п. 3 розділу IV Порядку).
Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Так, встановлені обставини та матеріали справи свідчать про те, що фактично підставою для звільнення позивача зі служби стало те, що відносно нього порушено кримінальне провадження №42019260000000717 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, хоча відповідач заперечує це, але у наказі №746 від 29.11.2019 посилається саме на ознаки кримінального правопорушення.
У висновку службового розслідування, який став підставою для винесення оскаржуваного наказу, відповідачем здійснено, зокрема посилання на внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_4 .
Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу Українивизначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Так, позивачем 20.07.2020 до суду подано клопотання, до якого додано лист Прокуратури Чернівецької області від 18.05.2020 №15/4-2199-19, із якого судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №420192260000000171 за ч.3 ст.368 КК України закінчено 31.01.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Також, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що факт наявності у висновку службового розслідування лише тих порушень, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні №42019260000000171, знайшов своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи. В даному випадку, жодних інших діянь та порушень позивача, які б були визначені Дисциплінарним Статутом, у висновку службового розслідування не зазначено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виключно в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно позивача у відповідача будуть усі правові підстави для прийняття наказу про звільнення позивача із ГУ НП в Чернівецькій області.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у межах перевірки дисциплінарною комісією факт вчинення позивачем кримінального правопорушення не досліджувався, а надавалась лише оцінка його діям у частині допущеного порушення службової дисципліни, оскільки ні в матеріалах справи, ні в ході її розгляду не підтверджено, які саме порушення, передбачені Дисциплінарним Статутом, були вчинені позивачем, окрім тих, що йому інкримінуються.
Щодо неналежної оцінки судом першої інстанції показань свідків, то судова колегія зазначає про безпідставність вказаних тверджень апелянта, оскільки із рішення суду першої інстанції слідує, що допитані в суді першої інстанції свідки надали пояснення виключно по факту вчиненого позивачем кримінального правопорушення, і їх пояснення були правильно взяті до уваги судом першої інстанції як докази у підтвердження неправомірності прийняття відповідачем оскаржуваних наказів.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті, що оскаржувані накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції, не відповідають вказаним критеріям правомірності, є необґрунтованими та протиправними, а тому підлягали скасуванню, а позивач поновленню на посаді.
Відтак, з огляду на встановлені фактичні обставини справи в призмі наведених норм законодавства, колегія суддів, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в призмі приписів ст.308 КАС України, дійшла висновку, що доводи апеляції не знайшли свого підтвердження та у своїй сукупності не спростовують висновків суду першої інстанції.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не використання посадовими особами відповідача достатніх правових інструментів для доведення вини позивача, що стало підставою для складення необґрунтованого висновку про застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з посади.
Також до уваги взято той факт, що як у висновку службового розслідування, так і в оскаржуваних наказах міститься лише загальне формулювання про порушення позивачем вимог Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги поліцейського, що не дає можливості встановити, за які ж таки порушення позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Вказані обставини та зроблені на їх підставі висновки суду першої інстанції під час апеляційного перегляду даної справи апелянтом не спростовані.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.