ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3729/19                                                 Суддя першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В.,
при секретарі                    - Ліневській В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку письмового провадження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:
- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ в Чернігівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії з неповного грошового забезпечення та у відмові у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з часу виникнення права на підставі чинного законодавства;
- зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 02.08.2017 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 51% від суми грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виходячи з усіх видів грошового забезпечення з урахуванням розміру щомісячної грошової винагороди, індексації грошового забезпечення за 24 останніх повних календарних місяців служби підряд перед звільненням, та на підставі довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 року №142.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії проведений Позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства, а питання врахування в її складі додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення. Крім того, суд підкреслив, що дана справа є типовою щодо зразкової справи №240/6263/18, а строк звернення до суду не пропущено, оскільки спірні правовідносини виникли у листопаді 2019 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, в якому задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було вірно встановлено предмет спору, адже ним охоплюється питання правомірності призначення пенсії, а не правильність її перерахунку з 01.01.2018 року. Відтак, суд застосував до даних правовідносин законодавство, які їх взагалі не регулює, а також не вирішив спір по суті заявлених позовних вимог щодо складових пенсії військовослужбовця при її призначенні.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Чернігівській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що обставини даної справи відповідають обставинам зразкової справи №240/6263/18, а відтак правова позиція Верховного Суду у ній правильно застосована судом першої інстанції. Наголошує, що Позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом. Підкреслює, що, починаючи з моменту призначення Позивачу пенсії з 02.08.2017 року Кабінетом Міністрів України до 24.02.2018 року не приймалося жодних рішень, які б могли бути підставою для перерахунку пенсії; натомість, починаючи з 01.01.2018 року перерахунок пенсії було проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103. Звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення. Крім іншого, вказує, що при обчислення пенсії не враховуються жодні, крім щомісячних, додаткові види грошової винагороди, а сплата єдиного внеску з них не впливає на таке врахування.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.07.2020 року.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 02.08.2017 року перебуває на обліку в ГУ ПФ в Чернігівській області та йому призначено пенсію відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 51% розміру грошового забезпечення, до складу якого включено: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентну надбавку за вислугу років, середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавку за особливо важливі завдання, надбавку за особливі умови служби за охорону виключної морської економічної зони, премію) (а.с. 36). Указаний розмір пенсії обчислено на підставі довідки військової частини НОМЕР_2 (а.с. 37).
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив надати інформацію про виконання надісланою Адміністрацією ДПС України довідки про додаткові види грошового забезпечення від 15.07.2019 року №11/18056 (а.с. 22), встановленого зразка, та на підставі довідки про доходи від 16.05.2019 року №142 (а.с. 11), яка видана Чернігівським прикордонним загоном, де повністю зазначено його повне грошове забезпечення за повні 24 місяці перед звільненням, а також здійснити перерахунок та виплатити пенсію відповідно до чинного законодавства з часу виникнення права, тобто з часу призначення з 02.08.2017 року (а.с. 15-16).
Листом від 18.11.2019 року №4340/02/Б-02 ГУ ПФ в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія останньому виплачується згідно чинного законодавства. Крім того, у листі зазначено, що перерахунок пенсії проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 починаючи з 01.01.2018 року. Також вказано, що надану Адміністрацією ДПС України довідку від 15.07.2019 року №11/18056, видану на виконання рішень Верховного Суду у зразкових справах №522/2738/17 та №638/9697/17, повернуто адресату без виконання з підстав, що даними рішеннями жодних зобов`язань на ГУ ПФ в Чернігівській області покладено не було (а.с. 17-19).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, а також рішення Верховного Суду у зразковій справі №240/6263/18, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки перерахунок пенсії проведено ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства.
З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.
Матеріали справи свідчать, що спір у ній виник у зв`язку з протиправним, на переконання Позивача, невключенням Відповідачем до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, ряду додаткових видів грошового забезпечення при призначенні такої пенсії 02.08.2017 року. Натомість, розглядаючи дану справу, Чернігівський окружний адміністративний суд виходив з того, що предметом спору є перевірка правомірності дій ГУ ПФ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , проведеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103. Тобто, спірним у межах даних правовідносин є питання правильності обчислення особі пенсії при її призначенні, а не правомірність проведеного у подальшому її перерахунку.
Відтак, невірно визначивши предмет спору, суд першої інстанції помилково відніс дану справу до типової щодо зразкової справи №240/6263/18, якою вирішувалося питання щодо правомірності перерахунку пенсії військовослужбовця з 01.01.2018 року, а не її призначення, у зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії Позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: 
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; 
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. 
Приписи ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Кабінетом Міністрів України 07.11.2007 року прийнято постанову №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №1294). Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Матеріали справи, зокрема, зміст протоколу Відповідача від 02.08.2017 року (а.с. 36), свідчать, що при обчисленні пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФ в Чернігівській області не включалися до складу грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, такі додаткові види грошового забезпечення: щомісячна додаткова грошова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 (довідка Адміністрації ДПС України від 15.07.2019 року №11/18056) (а.с. 22), індексація та винагорода за бойове чергування (довідка військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2019 року №142) (а.с. 11).
У зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що Кабінет Міністрів України постановою від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №161, встановив для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду.
Пунктом 29.1 розділу XXIX «Правила виплати винагороди за бойове чергування» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260, передбачено, що військовослужбовцям чергових бойових обслуг командних пунктів, пунктів наведення авіації, підрозділів військових частин, кораблів, екіпажів літаків і бойових вертольотів та інших підрозділів, які несуть бойове чергування з протиповітряної оборони України, за час бойового чергування виплачується винагорода за бойове чергування.
За таких обставин, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода і винагорода за бойове чергування носять систематичний, щомісячний характер і належать до додаткових видів грошового забезпечення, то останні відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають врахуванню під час обчислення пенсії ОСОБА_1 .
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі № 0640/4032/18.
Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 року у справі № 638/9697/17 прийшов до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм міститься також й у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 638/13719/19 та від 24.06.2020 року у справі № 642/1359/17.
Таким чином, індексація підлягає включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія військовослужбовця.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі – Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
У свою чергу, абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 року у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.
Викладене, на переконання судової колегії, свідчить, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги з огляду на встановлені вище обставини у взаємозв`язку з нормативною регламентацією спірних правовідносин дають підстави для висновку про їх обґрунтованість.
Посилання ГУ ПФ в Чернігівській області на пропуск ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду із вказаним позовом судовою колегією оцінюється критично, оскільки про неврахування ряду додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, при її призначенні, Позивач дізнався зі змісту листа Відповідача від 18.11.2019 року №4340/02/Б-12.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини наявності правових підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за бойове чергування та індексації, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у ній зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, а також до спірних правовідносин не застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що у своїй сукупності стало підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду – скасувати.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 1  920,40 грн., з яких 768,40 грн. сплачено згідно квитанції від 12.12.2019 року №42 за подання позовної заяви та 1  152,00 грн. сплачено згідно квитанції від 05.05.2020 року №68 за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, код ЄДРПОУ 21390940) щодо призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсії з неповного грошового забезпечення та відмову у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з часу виникнення права на підставі чинного законодавства.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, код ЄДРПОУ 21390940) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з урахуванням виплачених сум пенсію з 02 серпня 2017 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 51% від суми грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи з усіх видів грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за бойове чергування та індексації за 24 останніх повних календарних місяців служби підряд перед звільненням, на підставі довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2019 року №142 та довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15 липня 2019 року №11/18056.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, код ЄДРПОУ 21390940) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1  920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 29» липня 2020 року.