ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/2268/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                         судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                         суддів: Василенка Я. М., Шурко О. І.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макроклімат» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Макроклімат» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020,
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Макроклімат» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2016 № 0031091201.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020 року позовні вимоги залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції належно не надано оцінку обставини справи, зокрема, доводам щодо відсутності у позивача коштів для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування в силу тяжкого фінансового стану, що є об`єктивною причиною порушення граничних строків реєстрації податкових накладних. 
Сторони, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без участі сторін в порядку письмового      провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи 06.04.2016, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20, п. 201.10 ст. 201 ПК України, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено перевірку дотримання ТОВ «Макроклімат» термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, а також допущення помилок при зазначені обов`язкових реквізитів податкової накладної.
За результатами перевірки складено акт №333/26-50-12-01, в якому встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2016 №0031091201, яким:
- у зв`язку з затримкою реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ у розмірі 360000 грн., до позивача, відповідно до статті 120-1 ПК України, застосовано штраф у розмірі 10%, що становить 36 000 грн.;
- у зв`язку з затримкою реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ у розмірі 583333,40 грн., до позивача, відповідно до ст.   120-1 Податкового кодексу України, застосовано штраф у розмірі 20%, що становить 116 666,68 грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов висновку про порушення позивачем податкового законодавства, а відтак наявні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються ПК України, який при вирішенні справи застосовується в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
Системний аналіз статті 201 та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.
Відповідно до пункту 2 названого Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 8 до 20-ї години.
Згідно з пунктом 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі.
Відповідно до п. 201.10 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Системний аналіз наведених правових норм дозволяє суду дійти висновку, що у будь-якому випадку податковий орган зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.
Як встановлено з акту камеральної перевірки, податкова накладна від 19.02.2016 № 13 на суму ПДВ у розмірі 360 000 грн., яка, відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, мала бути зареєстрована протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, зареєстрована 09.03.2016, тобто з порушенням такого строку, що, в силу вимог п. 1201.1 ст. 1201 ПК України, є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі 10% суми ПДВ, зазначеної в такій накладній, тобто 36000 грн.
Також з акту камеральної перевірки встановлено, що податкові накладні від 05.11.2015 № 2 на суму ПДВ у розмірі 133333,30 грн., від 08.12.2015 № 8 на суму ПДВ у розмірі 16 666,70 грн., від 11.12.2015 № 18 на суму ПДВ у розмірі 16 666,70 грн., від 19.01.2016 на суму ПДВ у розмірі 416   666,70 грн. (разом складає 583  333,40 грн.), які, відповідно до вимог п. 201.10 ст.201 ПК України, мали бути зареєстровані протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, зареєстровані 08.12.2015, 12.01.2016 та 19.02.2016 відповідно, тобто з порушенням такого строку, що, в силу вимог п. 1201.1 ст. 120-1 ПК України, є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі 20% суми ПДВ, зазначених в таких накладних, тобто 116  666,68 грн.
Колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Самим позивачем також не заперечувався факт несвоєчасної реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Апелянт вказує, що відсутність у позивача коштів для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування спричинила порушення строків реєстрації податкових накладних. Разом з тим вказані причини не є підставою для звільнення позивача від встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних у ЄРПН протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань.
Також колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача, як на підставу протиправності спірного рішення, на те, що на дату порушення строку реєстрації податкових накладних не затверджено порядок застосування штрафних санкцій є необґрунтованим та безпідставним.
Доводи апеляційної скарги зазначені вище висновки не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.
Також колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» прийнято рішення про реорганізацію районних податкових інспекцій шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів фіскальної служби за переліком згідно з додатком до постанови.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова 537) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, реорганізувавши деякі територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних органів ДПС.
На виконання вимог вищезазначеної Постанови №537 утворено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код за ЄДРПОУ 43141267).
Відповідно до приписів ст. 53 КАС України у разі вибуття або заміни сторони у відносинах щодо яких виник спір, суд допускає на будь - якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони її правонаступником.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Макроклімат» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макроклімат» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко  

                                                                                                    О. І. Шурко

          Повний текст постанови виготовлено 21.09.2020