ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3503/20 Справа № 205/8177/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городнича В.С.
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:
В вересні 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , на користь матері ОСОБА_1 в розмрі ј частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитини повноліття.
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2009 року, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року (а.с.12-13).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина – ОСОБА_3 (а.с.7).
Дитина проживає із ОСОБА_1 , що не заперечувалось сторонами. 
Згідно ч. 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 
У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані дбати про дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважаючи гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
       За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
       Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від ІНФОРМАЦІЯ_1 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
       При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. 
       Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
       При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання.
       Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву відповідач особисто зазначив, що працює й має постійний дохід (а.с. 27-32), а також 02 вересня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 (а.с.45).
Однак, відомості де саме працює відповідач та який в нього офіційний щомісячний дохід у матеріалах справи відсутні. 
       Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року у розмірі 2118 грн.
       З урахуванням того, що позивачем не надано до суду належних доказів, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, а саме: стосовно свого майнового стану й майнового стану відповідача та з урахуванням часткової допомоги відповідачем у добровільному порядку, тому необхідно стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 
       Разом з тим, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.
       Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
       Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
       Також згідно з ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
       Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
       Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 надано, договір про надання правничої допомоги від 19.09.2019 року (а.с.60-61).
       Згідно ордеру серії свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю №1382/026 від 19.09.2019 року правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Шахторін А.С. (а.с. 17).
       З акту здачі-приймання робіт (надання юридичних послуг) від 02.12.2019 року вбачається, що адвокатом затрачено часу на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 з 19.09.2019 року по 27.11.2019 року — 4год.45хв., що становить 3800 грн. та участь у судових засіданнях першої інстанції та надання правничої допомоги у Ленінському районному суді м.Дніпропетровська — становить 2000,00 грн., а всього 5800,00 грн., що з урахуванням знижки 5000,00 грн. (а.с. 63).
       Згідно наданих копій квитанцій №27429 від 30.10.2019 року, №31419 від 18.10.2019 року та №27774 від 27.09.2019 року ОСОБА_1 було сплачено 5000,00 грн. (а.с. 62).
       Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
       Так як, ОСОБА_1 надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, часу витраченого на виконання цих робіт (надання послуг); детальний опис витрат, понесених адвокатом для виконання цих робіт (надання послуг) та надано розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг (робіт), то відповідно до ст. ст.133, 141 ЦПК України, тому з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року скасуванню.
Позовні вимоги   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини — задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП:  НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП:  НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційній інстанції у розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів

       ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити .
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини — задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП:  НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП:  НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційній інстанції у розмірі 5000,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича