Справа № 132/1185/20
Провадження № 22-ц/801/1227/2020
Категорія: 23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року	Справа № 132/1185/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
за участі секретаря судового засідання Безрученко Н.Р., представника ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука О.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука Олега Олександровича на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області про забезпечення позову від 24 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду, 

в с т а н о в и в :

В квітні 2020 року ТОВ «Лан-Агро» звернулось в суд з позовом до  ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду.
З позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на земельну ділянку площею 1,7050 га із кадастровим номером земельної ділянки 0521686300:06:000:0022, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що незабезпечення позову в такий спосіб може утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» - адвоката Мельника Юрія Миколайовича про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на земельну ділянку площею 1,7050 із кадастровим номером земельної ділянки 0521686300:06:000:0022, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Герасимчук О.О. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, без належного з`ясування обставин справи. В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Лан-Агро» про забезпечення позову.
Відзивів на апеляційну скаргу не надходило. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити виходячи з наступного.
Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Накладаючи арешт на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив із того, що суду надано докази про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки суд першої інстанції не врахував, що обраний позивачем вид забезпечення позову - «накладення арешту на земельну ділянку» неспівмірний із предметом позову «про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду».
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 201/12570/18 (провадження № 61-4591св19).
При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову може призвести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки власнику обмежується можливість розпоряджатися та використовувати належне йому майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Накладення арешту на земельну ділянки є втручанням у право власника на мирне володіння майном. 
Натомість, враховуючи зміст вимог позову ТОВ «Лан-Агро», таке втручання у право власника на мирне володіння майном як арешт, є не виправданим, оскільки воно не спрямоване на забезпечення виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 п.п. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року про накладення арешту на земельну ділянку та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову.
Також, суд зазначає, що відмова у забезпеченні позову не позбавляє права учасника справи повторно заявити клопотання про забезпечення позову, у тому числі і іншим способом.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви.
Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи задоволення апеляційної скарги, судовий збір сплачений за її подання підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» на користь  ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 149-154, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Герасимчука Олега Олександровича задовольнити.
Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року про забезпечення позову скасувати.
У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,7050 га із кадастровим номером земельної ділянки 0521686300:06:000:0022, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1  відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» на користь  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 420,40 грн. понесений останньою за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 15 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:                           В.П. Рибчинський
Судді:                                                         Л.О. Голота
                                                                         Т.О. Денишенко