Єдиний унікальний номер 235/2893/20
Номер провадження 33/804/371/20 

Єдиний унікальний номер: 235/2893/20 
Номер провадження 33/804/371/20   Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року       місто Бахмут 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В. В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бахмута Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопавлівка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановою суду встановлено, що 30.04.2020 о 7.3 0год. в м.Покровську Донецької області по вул.Центральна, біля буд.131 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить           ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння шляхом продування алкотестеру «Драгер 6810 чи в наркологічному диспансері в відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 прохав постанову судді скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування скарги зазначає, що висновок судді про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, суд допустив істотні порушення норм процесуального права. Зазначає, що 30.04.2020 він дійсно був зупинений працівниками поліції, у цей день відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інших протоколів при ньому не складалося, він їх не підписував.
18.05.2020 за телефоном працівник поліції повідомив його про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте він не мав можливості з`явитися до суду оскільки перебував на лікарняному. 09.06.2020 йому стало зле, про що він повідомив працівника суду, 19.06.2020 після лікарні (напередодні 18.06.2020 він травмувався) він звернувся до суду, але дізнався, що його справу вже розглянуто. Звертає увагу, що судових повісток поштою він не отримував; рапорти працівників поліції не відповідають дійсності, оскільки про приїзд працівників поліції він не був повідомлений.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Надав апеляційному суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 - при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. 
Оцінюючи повноту виконання судом першої інстанції вимог ст.280 КУпАП, щодо встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що висновки місцевого суду, викладені в постанові, відповідають фактичним обставинам справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,  також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що 30 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235103 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 з`ясовано наявність явних ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). 
Згідно з частинами 2,3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 показував, що 30.04.2020 по вулиці Центральній у місті Покровську ним був складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідок підтвердив обставини, викладені у протоколі, та інші матеріали справи. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, особисто  його підписував. 
З відеозапису, наданого свідком ОСОБА_5 , вбачається, що            ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків.
Зазначене, також, підтверджено письмовими поясненнями свідків                  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 
Отже доводи апеляційної скарги про те, що при ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не складався, ним не підписувався, відповідно від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі він не відмовлявся, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5 , відеозаписом та письмовими матеріалами справи.
Ураховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.2020, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні суду апеляційної інстанції показаннями свідка ОСОБА_5 , відеозаписом, долученим до матеріалів справи.
Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про порушення ОСОБА_1   п.2.5 Правил дорожнього руху і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що суд першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом було порушено право      ОСОБА_1 на захист зазначаю наступне.
Відповідно до вимог статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання  про відкладення справи. Частиною другою цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 29 травня 2020 року.
Крім того, ОСОБА_1 викликався до суду на 19.05.2020, однак рекомендоване повідомлення повернулося не вручене з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом були винесені постанови про доставку ОСОБА_1 приводом у судові засідання на 09 червня 2020 року, 19 червня 2020 року. Відповідно до рапортів працівників поліції останнього доставити приводом до суду не виявилось можливим, оскілки двері ніхто не відчиняв, мобільний телефон не відповідав. 
Таким чином, суд першої інстанції використав всі засоби щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду справи та створив всі умови для реалізації останнім його прав для участі у судовому засіданні.
При цьому апеляційний суд зазначає, ОСОБА_1 був обізнаний щодо перебування стосовно нього справи про адміністративне правопорушення у суді, про що ОСОБА_1 зазначає в апеляційній скарзі (за телефоном попереджав працівника суду про неможливість з`явитися у судове засідання), проте матеріали справи заяв ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи або повідомлення про поважність причин неявки до суду не містять. Відповідно до пояснювальної записки секретаря судового засідання ОСОБА_6 09.06.2020 особисто її ОСОБА_1 про причину неявки до суду не повідомляв.
Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наявність відомостей про хвороби ОСОБА_1 саме в день судових засідань, наданих в апеляційний суд, не спростовують висновків суду; не слугували перепоною для повідомлення про вказані обставини судді.
Отже, довід апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист є не обґрунтованим. 
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумі доходів громадян, а саме 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Донецького апеляційного суду                       В. В.Смірнова