ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 815/6962/15
адміністративне провадження № К/9901/28973/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні   касаційну скаргу   Офісу великих платників податків державної фіскальної служби (правонаступник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ ДФС) на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 у справі   № 815/6962/15 за позовом   Приватного підприємства "Бессарабія-В" до      Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ ДФС, Управління Державної казначейської служби України у місті Запоріжжя про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємств «Бессарабія - В» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнювали до Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та стягнення коштів, пені, де просили визнати протиправною бездіяльність Арцизької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в частині не складання та не скерування до органу казначейського обслуговування бюджетних коштів висновку про бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 3 096 917,00 грн на поточний рахунок ПП «Бессарабія - В»: зобов`язати Арцизьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області       подати до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області       висновок щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість належного ПП «Бессарабія - В» в розмірі 3 096 917,00 грн; стягнути з Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ПП «Бессарабія-В» пеню за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на поточний банківський рахунок ПП «Бессарабія - В» за травень 2015, за період з 27.08.2015 р. по 07.12.2015 р. в розмірі 1 746 016,44 грн та судовий збір.
12.04.2016 та 23.05.2016 позивач уточнив позовні вимоги до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків в м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Управління державної казначейської служби України в м. Запоріжжя Запорізької області, де просив стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Бессарабія - В» пеню за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на поточний банківський рахунок ПП «Бессарабія - В» за травень 2015, за період з 27.08.2015 р. по 23.05.2016 р. в розмірі 1 864 402,35 грн та судовий збір.
В обґрунтування позову зазначав, що законом чітко визначено період, коли контролюючий орган      має вчинити дію щодо подання висновку      до органу казначейського обслуговування бюджетних коштів, чого відповідачем 1 зроблено не було. На суму такої заборгованості бюджету до моменту її погашення в силу положень пункту   200.23   статті   200 Податкового кодексу України   (далі -   ПК України) нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, у зв`язку із чим просить стягнути таку пеню.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ПП «Бессарабія - В» заборгованості з податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на поточний банківський рахунок ПП «Бессарабія - В» в розмірі 3 096 917,00 - залишено без розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 адміністративну справу передано за територіальною підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 адміністративний позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Бессарабія - В" (код ЄДРПОУ 35434347) пеню за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає      відшкодуванню за травень 2015 року за період      з 27.08.2015 по 23.05.2016 у розмір 1 864 402,35грн. (один мільйон вісімсот шістдесят чотири тисячі чотириста дві гривні тридцять п`ять коп.). Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалюючи такі рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем 1 не вжито передбачених законодавством заходів щодо своєчасного відшкодування вказаних сум на користь платника податків, тому позивач набув право на нарахування пені в порядку, встановленому пунктом   200.23   статті   200 ПК України.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач 1 зазначив, що судами попередніх інстанцій не враховано, що в силу положень   статті 200 ПК України   та з урахуванням правового висновку Верховного Суду України, стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту прав платника податку, адже визначений законом порядок не передбачає бюджетне відшкодування у спосіб судового стягнення. Крім того зазначає, що позивач не направляв до      податкового органу заяви про повернення суми бюджетного      відшкодування за травень 2015 року, що виключає обов`язок СДПІ вчиняти будь-які дії щодо відшкодування вказаної суми. В загальному доводи касаційної скарги аналогічні доводам обґрунтування апеляційної скарги.
Позивач своїм правом на подання письмового відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не скористався.
Справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1   Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України).
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Арцизькою ОДПІ      ГУ ДФС неодноразово скеровувався на виконання висновок щодо бюджетного відшкодування за травень-місяць 2015 в розмірі 22 000 000.00 грн, що підтверджується наступними документами: листом ГУ ДКСУ в Одеській області за вих. № 06-08/1231-5881 від 17.08.2015, листом ГУ ДФС в Одеській області за вих. № 7195/10/15-07-20-01-54 від 28.07.2015, висновком Арцизької ОДШ ГУ ДФС в Одеській області за № 114-00 від 10.07.2015, листом ГУ ДФС в Одеській області за вих. № 7619/10/15-07-15- 01-33 від 10.08.2015, листом ГУ ДКСУ в Одеській області від 07.10.2015 за вих. № 06-08/1443-7034.
07.12.2015 на розрахунковий рахунок ПП "БЕССАРАБІЯ-В" згідно платіжних доручень № 31, № 33 та № 32 було зараховано грошові кошти в розмірі 21 140 851.20 грн від УК в Арцизькому районі, що підтверджується довідкою надано ПАТ АБ "ПІВДЕННИЙ" за вих. № 195- 58917БТ від 08.12.2015.
Крім того, судами встановлено, що ПП "БЕССАРАБІЯ-В" зверталось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, щодо стягнення пені ( адміністративна справа за № 815/5007/15).
Постановою      Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2015, залишеною без      змін      ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016, позов було задоволено та      визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в частині несвоєчасного перерахування бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок приватного підприємства "БЕССАРАБІЯ-В" за листопад, грудень 2013 року, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року та травень 2015року та стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь приватного підприємства "БЕССАРАБІЯ-В" (ЄДРПОУ 35434347) пеню за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на поточний банківський рахунок приватного підприємства "БЕССАРАБІЯ-В" (п/р НОМЕР_1 в ПАТ АБ "Південний", МФО 328209), за листопад, грудень 2013 року, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року, травень 2015 року в розмірі 10133313, 44 грн.
Як встановлено судом,      відповідно до розрахунку пені, який був основою для визначення суми позовних вимог, в склад позовних вимог по адміністративній справі за № 815/5007/15 було включено нарахування пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ за травень 2015  за період з 16.07.2015 по 26.08.2015, сума пені склала 911 342.47 грн.
Враховуючи той факт, що органами казначейства частково було сплачено ПП "БЕССАРАБІЯ-В" бюджетне відшкодування за травень 2015 лише 07.12.2015 в сумі 21 005 000.00 грн згідно довідки, наданої ПАТ АБ "ПІВДЕННИЙ" за № 195-1233БТ від 13.01.2016 та виписки з рахунку з рахунку ПП "БЕССАРАБІЯ-В", станом на 19.05.2016 у Державного бюджету є заборгованість перед ПП "БЕССАРАБІЯ-В" по бюджетному відшкодуванню ПДВ за травень 2015 в сумі 995 000.00 грн. (22 000 000.00 грн. заявлених до відшкодування - 21 005 000.00 грн. відшкодованих 07.12.2015 = 995 000.00 грн.).
Разом з тим, суд першої інстанції зауважує      на рішенні Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2016 у справі № 815/4450/15, в якому суд дійшов висновку, що стосовно стягнення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 в сумі 995 000,00 грн. вже підготовлений висновок ДПІ і направлений до казначейства, а затримка виникла не з вини відповідачів, а наявності коштів для повернення.
Натомість судами з  матеріалів справи та пояснень представників сторін з`ясовано  про відсутність інформації щодо скерування висновку на бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 995 000.00 грн. до виконання до органів ДКС України, грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача також не надходили, будь-яких податкових повідомлень-рішень щодо зменшення суми бюджетного відшкодування чи нарахування штрафних санкцій на суму 995 000.00 грн. від податкових органів не надходило.
Таким чином, з урахуванням рішень судів та внаслідок несвоєчасного здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015, за період з 27.08.2015 по 23.05.2016 виникла пеня в розмірі 1 864 402,35 грн,    із позовом про стягнення якої Товариство звернулось до суду.
З огляду на заявлені вимоги та фактичні обставини, встановлені судами, Верховний Суд вказує на таке.
Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано   статтею 200 ПК України.
Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього   Кодексу.
Відповідно до пунктів   200.12   та 200.13 статті   200 ПК України   контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Згідно з пунктом   200.23   статті   200 ПК України   суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Отже на суми податку, не відшкодовані протягом визначених   статтею 200 ПК України   строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Оскільки суму податку на додану вартість за травень 2015 року не відшкодовано позивачу у визначені   ПК   строки, позивач має право на стягнення сум пені відповідно до п.200.23   ст.200 ПК.
Позивач на підтвердження своїх вимог щодо стягнення пені в загальній сумі 1864402,35 грн внаслідок несвоєчасного бюджетного відшкодування ПДВ за період з 27.08.2015 по      23.05.2016, надав розрахунок суми пені, який міститься у матеріалах справи.
За наведеного, відсутності у даній справі спору щодо правильності розрахунку пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з ПДВ за травень 2015, кількості днів прострочення та застосованої при розрахунку облікової ставки Національного банку України, касаційний суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства суми пені у розмірі 1864402,35 грн.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про невідповідність висновків судів першої та апеляційної інстанцій правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його постановах від 27 жовтня 2015 року у справі №2а-592/12/1370 та від 2 грудня 2015 року у справі №826/17403/14, згідно якої відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості, оскільки у справі, що розглядається, суди вирішували спір, який виник між сторонами на підставі пункту   200.23   статті   200 ПК України   з приводу права позивача на нарахування та стягнення з Державного бюджету України пені внаслідок несвоєчасного отримання Товариством бюджетного відшкодування ПДВ. Тобто оскаржувані судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України, оскільки ухвалені у спорі, що виник у правовідносинах, які не є подібними.
Враховуючи наведене, зміст встановлених фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, висновок судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні згаданих вище норм матеріального права.
Згідно з частиною першою   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що обставини неправильного застосування судами норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм не підтвердилися, тому підстави для задоволення касаційної скарги відповідача 1 відсутні.
Керуючись статтями   341,   345,   349,   350,   355,   360 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків державної фіскальної служби залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 у справі   № 815/6962/15 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає. 

Судді  	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник