ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 463/4564/16-а
адміністративне провадження № К/9901/3214/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:  Стеценка С.Г., Тацій Л.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Моноліт»  на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року (суддя Головатий Р.Я.)   та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року (колегія суддів: Ніколін В.В., Старунський Д.М., Рибачук А.І.) у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Моноліт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про знесення самочинно збудованого об'єкта,
УСТАНОВИВ:
В жовтні 2016 року  Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Моноліт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про знесення самочинно збудованого об'єкта багатоквартирного житлового будинку з офісними приміщеннями на першому рівні на вул. Личаківській, 259 у м. Львові з компенсацією витрат, пов'язаних зі знесенням цього об'єкта, за рахунок ТОВ «Лідер Моноліт».
Позов  обґрунтовано тим, що при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщенням на першому рівні на вул. Личаківській, 259 у м. Львові відповідачем не дотримано порядок проектування та будівництва обєктів, розпочато будівельні роботи без отримання вихідних даних містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, без належним чином розробленого та затвердженого проекту на будівництво, а також внесено недостовірні дані в декларацію про початок виконання будівельних робіт, що стало підставою для її скасування. Враховуючи те, що декларація на початок виконання будівельних робіт була скасована, у відповідача взагалі відсутній документ на право виконання будівельних робіт за вказаною адресою. Крім цього, оскільки земельна ділянка по вул. Личаківській, 259 у м. Львові згідно з генеральним планом м. Львова знаходиться в зоні малоповерхової садибної забудови, до якої віднесено забудову території одно-, дво-, триповерховими житловими будинками, то при будівництві багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові відповідачем також порушено вимоги державних будівельних норм та містобудівної документації щодо поверховості будівництва більш як у два рази (збудовано 7 поверхів замість трьох). Приписом зобов'язано  відповідача  здійснити знесення самочинно збудованого об'єкта, припис не виконано, що стало підставою для звернення до суду.
Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року,  позов задоволено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями,  посилаючись на неправильне  застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та  залишити позов без розгляду або  ухвалити нове рішення  про відмову в задоволенні позову.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим,  що позивачем пропущена строк звернення до суду, оскільки приписом Департаменту ДАБІ у Львівській області від 25.02.2015 надано  шістдесят днів на самостійне  знесення  самочинного будівництва. Відтак після закінчення  строку  на виконання припису й розпочався строк звернення до суду з вказаними вимогами. Також посилається, що Порядком надання містобудівних умов  та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затвердженим наказом  № 109 від 07.07.2011  Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства  України  не передбачені обов'язкові реквізити  містобудівних умов, а відтак відсутність підпису директору департаменту містобудування не дає підстав вважати їх не затвердженими. Вказує, що відповідач не отримував відмову  у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.
Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року справу передано колегії суддів у складі: Бучик А.Ю., Тацій Л.В. та Рибачука А.І.
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року відведено суддю Рибачука А.І.  від розгляду справи № 463/4564/16-а.  Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу визначено суддю - учасника колегії Мороз Л.Л.
У відзиві  на касаційну скаргу  позивач просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга   задоволенню не підлягає   з наступних підстав.
Судами встановлено, що   посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області із залученням заступника головного інженера філії ДП «Укрдержбудекспертиза» Стецьківа Р.В., відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та згідно з «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), на підставі постанови слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області від 04.12.2014 про призначення перевірки за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014140040002600 від 06.08.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.358 КК України та направлення на здійснення позапланової перевірки від 22.12.2014 №05-142-3/Н, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Лідер Моноліт» на об'єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові».
За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 24.12.2014 №1-л/ф, яким, зокрема, встановлено, що Львівською міською радою не видавались містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові а філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не виконувала експертизу робочого проекту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові». Відтак, будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові здійснюється без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації, без вихідних даних на проектування (містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки), тобто дані, внесені ТОВ «Лідер Моноліт» до декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 26.08.2014 за №ЛВ083142380311 є недостовірними, що є підставою вважати об'єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові» самочинним будівництвом.
За результатами перевірки наказом Департаменту ДАБІ у Львівській області від 30.12.2014 №4-Д скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.08.2014 №ЛВ083142380311 на підставі ст.39-1 Закону №3038-VI, у зв'язку з виявленням органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.
В травні 2015 року ТзОВ «Лідер Моноліт» звернулося в суд з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 30.12.2014 №4-Д про скасування реєстрації декларації на початок виконання будівельних робіт від 26.08.2014 №ЛВ083142380311 на будівництво об'єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові»; визнати протиправним та скасувати припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 25.02.2015 №01-л про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 813/2235/15,  яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем внесено до декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.08.2014  недостовірні дані щодо неіснуючого наказу департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження містобудівних умов та обмежень. Згідно  листів Львівського міського голови від 06.11.2014 №1104-вих-1256 та від 06.11.2014 №1104-вих-1257 департаментом містобудування Львівської міської ради виявлено факт підробки наказу від 08.11.2013 №А-324 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Лідер Моноліт» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Личаківській, 259 у м. Львові» та зазначено, що такий наказ не видавався.
Також судами було встановлено, що філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не виконувалась експертиза робочого проекту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові». Згідно із ДБН А.2.1-1-2008 «Вишукування. Інженерні вишукування для будівництва» складними інженерно-геологічними умовами вважаються інженерно-геологічні умови II та III категорій складності, які визначаються за особливістю рельєфу, гідрогеологічного режиму, наявності сейсмічності 6 і більше балів, присутністю потенційно небезпечних природних і техногенних процесів, серед яких: селі, лавини, переробка берегів річок, озер, водосховищ, підтоплення територій, карст, суфозія, схилові процеси (зсуви, обвали, соліфлюкція); а також специфічними видами ґрунтів, які складають будівельний майданчик, серед яких, зокрема, багаторічно мерзлі, просідаючі, набухаючі, органо-мінеральні та органічні, засолені, елювіальні, техногенні.
Проектна документація на будівництво об'єктів І-ІІІ категорії складності, що споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними умовами (II та III категорій складності) підлягають обов'язковій експертизі щодо їх міцності, надійності та довговічності. Із карти ЗСР-2004-А ДБН В.1.1-12:2006 «Будівництво у сейсмічних районах України», Львівська область знаходиться у 6 сейсмічній зоні, а тому експертиза проекту (чи його коригування) є обов'язковою.
25.02.2015 на підставі виявлених порушень та з метою їх усунення Департаментом ДАБІ у Львівській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №01-л, яким зобов'язано ТОВ «Лідер моноліт» в 60-ти денний термін з дня отримання припису привести ділянку на вул. Личаківській, 259 у м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові.
Вказаний припис оскаржувався  відповідачем в судовому порядку.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року в справі № 813/2235/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Лідер Моноліт» про визнання протиправним та скасування припису Департаменту ДАБІ у Львівській області №01-л від 25.02.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відмовлено. 
У зв'язку із необхідністю проведення перевірки виконання вимог припису Департаменту ДАБІ у Львівській області від 25.02.2015 №01-л, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 22.09.2016 №288-пп посадовими особами Інспекції ДАБК у м. Львові проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові», за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 23.09.2016.
Вищевказаним актом встановлено, що на час проведення перевірки по вул. Личаківській, 259 у м. Львові знаходиться семиповерхова будівля, будівельні роботи на об'єкті будівництва не проводяться. Відтак, ТОВ «Лідер Моноліт» не виконано вимоги припису від 25.02.2015 №01-л про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданого Департаментом ДАБІ у Львівській області.
На підставі вказаного акту перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.09.2016 за фактом невиконання ТОВ «Лідер Моноліт» вимог припису від 25.02.2015 №01-л про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами розгляду вказаного протоколу було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.10.2016 №07-вих-2307/34, згідно якої ТОВ «Лідер Моноліт» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
Зважаючи, що  вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.02.2015 №01-л відповідачем у добровільному порядку не виконано, позивач звернувся до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки матеріалами справи підтверджено допущені відповідачем порушення під час будівництва багатоповерхового будинку вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, містобудівної документації, вимоги обов'язкового до виконання припису від 25.02.2015 №01-л про приведення ділянки на вул. Личаківській, 259 у м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові ТОВ «Лідер моноліт» не виконано, то позовні вимоги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про знесення самочинно збудованого об'єкта: багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням цього об'єкта за рахунок ТзОВ «Лідер Моноліт» є підставними та підлягають до задоволення.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
Отже, положення ч. 1 ст. 38 Закону № 3038-VI встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред'явлення позову про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсації витрат, пов'язаних з таким знесенням.
Зокрема, пред'явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:
1) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;
2) визначення такого об'єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;
3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Вказана позиція також зазначена Верховним Судом в постанові від 28.11.2018 у справі № 815/2311/15.
Колегія суддів звертає увагу, що зверненню суб'єкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобов'язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.
Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв'язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов'язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв'язку з його невиконанням.
Судами  в межах розгляду даної справи та судовим рішенням, які набрали законної сили  в справі № 813/2235/15  встановлено, що департаментом містобудування Львівської міської ради виявлено факт підробки наказу від 08.11.2013 №А-324 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Лідер Моноліт» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Личаківській, 259 у м. Львові» та зазначено, що такий наказ не видавався. Вказане підтверджується  листами Львівського міського голови від 06.11.2014 №1104-вих-1256 та від 06.11.2014 №1104-вих-1257.
В матеріалах  справи наявна копія містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Личаківській, 259 у м. Львові. На титульній сторінці бланку цього документа в рядку «Затверджено наказом директора департаменту містобудування» відсутня будь-яка інформація. Також в матеріалах адміністративної справи наявна копія наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Лідер Моноліт» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Личаківській, 259, що не підписаний директором департаменту містобудування, відповідно на ньому відсутній номер та дата винесення.
Відповідно до п. 1.2 Порядку надання містобудівних умов  та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затвердженим наказом  № 109 від 07.07.2011  Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства  України  (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) містобудівні умови  та  обмеження  забудови земельної ділянки  (далі - містобудівні умови та обмеження) -  документ,  що  містить комплекс  планувальних  та  архітектурних  вимог до проектування і будівництва щодо  поверховості  та  щільності  забудови  земельної ділянки,  відступів  будинків  і  споруд  від червоних ліній,  меж земельної ділянки,  її благоустрою та озеленення,  інші вимоги  до об'єктів будівництва,  встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно п. 2.1 Порядку  № 109 містобудівні умови та  обмеження  є  основною  складовою вихідних даних. 
Містобудівні умови  та   обмеження   надаються   відповідними  уповноваженими   органами   містобудування   та   архітектури   на безоплатній  основі  протягом  семи  робочих днів з дня реєстрації відповідної  заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього  розділу,  у  порядку,  встановленому  Законом  України "Про регулювання  містобудівної діяльності".
Розгляд заяви,  надання містобудівних умов  та  обмежень або  прийняття  рішення  про  відмову  у  їх  видачі  здійснюються спеціально уповноваженим  органом  містобудування  та  архітектури у   порядку,   встановленому   Законом  України  "Про  регулювання містобудівної діяльності".
Колегія суддів не  приймає доводів  касаційної скарги щодо того, що відсутність підпису при затверджені директором департаменту містобудування Львівської міської ради не є підставою вважати це відмовою у їх видачі, оскільки судами  встановлено, що містобудівні умови ТОВ «Лідер Моноліт» не надавались, зважаючи на  факт підробки наказу від 08.11.2013 №А-324 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Лідер Моноліт». Вказане також встановлено судами у справі № 813/2235/15.
За приписами статті 31 Закону №3038-VI, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
З врахуванням вищенаведених висновків про відсутність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Личаківській, 259 в м. Львові слід також прийти до висновку, що в діях проектної організації щодо розробки проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові, а також в діях відповідача як замовника будівництва при затвердженні такої проектної документації містяться ознаки порушення приписів статей 26 та 31 Закону №3038-VI.
Також судами встановлено, що філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не виконувалась експертиза робочого проекту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові», що є підставою вважати такий об'єкт самочинним будівництвом. 
В свою чергу  експертний звіт щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва №14-0353-15 від 27.02.2015 складено вже після винесення припису, яким зобов'язано ТОВ «Лідер моноліт» привести ділянку вул. Личаківській, 259 у м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові.
Крім цього, за приписами ч.1-2 ст.36 згаданого Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.
Як встановлено судами,  наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №4-Д від 30.12.2014 «Про скасування реєстрації декларації на початок виконання будівельних робіт №ЛВ083142380311 від 26.08.2014 на будівництво об'єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові» скасовано реєстрацію вищезгаданої декларації ТОВ «Лідер Моноліт».
Судами встановлено, що  будівництво відповідачем 7-ми поверхового будинку проведено на земельній ділянці по вул. Личаківській, 259 у м. Львові, яка згідно генплану м. Львова знаходиться в зоні малоповерхової садибної забудови, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 
Відповідно до додатку Б (обов'язковий) «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», малоповерхова забудова - забудова території одно-, дво-, триповерховими житловими будинками різних типів.
Відповідно до пп. 2, 7 ч.1 ст.1 Закону №3038-VI: містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. За приписами ч.2 ст.5 цього Закону, вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування. Як зазначено в ч.4 ст.26 цього ж Закону, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що забудовником ТОВ «Лідер Моноліт» при будівництві 7-ми поверхового багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові порушено вимоги державних будівельних норм та містобудівної документації в частині поверховості об'єкта будівництва.
Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина перша). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга). У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома).
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що  здійсненне  відповідачем будівництво  підпадає під ознаки самочинного будівництва відповідно до ст. 376 ЦК України.
Отже, враховуючи те, що відповідач без розроблення проектної документації та відповідних дозвільних документів з істотними порушеннями будівельних норм і правил здійснив  будівництво багатоповерхового будинку, а також не виконав у встановлений строк вимоги обов'язкового до виконання припису №01-л від 25.02.2015 про приведення ділянки на вул. Личаківській, 259 у м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові ТзОВ «Лідер моноліт», колегія суддів на підставі положень статті 376 ЦК України вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про знесення самочинно збудованого об'єкта: багатоквартирного житлового будинку із офісним приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням цього об'єкта за рахунок ТзОВ «Лідер Моноліт». При цьому відсутність у відповідача проектної документації, здійснення будівництва без отримання вихідних даних (містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, технічних умов, завдання на проектування) унеможливлює зобов'язання відповідача провести перебудову об'єкта самочинного будівництва.
Стосовно  доводів касаційної скарги про порушення строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1,  2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом)  адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.
Відповідач в касаційній скарзі зазначає, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил винесений  25.02.2015 та  ним  зобов'язано ТОВ «Лідер моноліт» в 60-ти денний термін з дня отримання припису привести ділянку вул. Личаківській, 259 у м. Львові до попереднього стану шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку із офісними приміщеннями на першому рівні по вул. Личаківській, 259 у м. Львові. 
Відтак, відповідач вважає, що за спливом  шістдесятиденного строку для виконання припису у позивача виникло право на звернення до суду  з вказаним  позовом. 
Проте колегія суддів не погоджується з вказаними доводами з наступних підстав.
Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Колегія суддів вказує, що  у приписі суб`єкта владних повноважень встановлюється строк для усунення недоліків, а не строк для проведення перевірки виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Актом від 23.09.2016, складеним уповноваженими  особами позивача за результатами проведеного планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зафіксовано невиконання відповідачем вимог припису від 25.02.2015.
Отже, саме за результатами проведення позапланового заходу встановлено факт невиконання вимог припису від 25.02.2015, що зафіксовано в акті від 23.09.2016.
Також колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що за своєю юридичною  природою самочинне будівництво - це правопорушення, яке носить триваючий характер.
Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положення частини другої статті 99 КАС України  слугують меті забезпечення дотримання принципу правової визначеності, але не повинні використовуватися як засоби легалізації неправомірної поведінки і не повинні застосовуватися стосовно заходів, які спрямовані на припинення неправомірної поведінки.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №464/2638/17 та 28.11.2018 у справі № 815/2311/15, від 27.04.2020 у справі № 640/8057/19.
Отже, колегія суддів зазначає, що захист прав позивача має відбуватися не за терміном перевірки виконання вимог припису, а обґрунтовуватися правомірністю його вимог та обставинами, встановленими під час перевірки.
Водночас відповідач зобов`язаний виконати вимоги припису у встановлений термін або оскаржити в судовому порядку, а не сподіватися на сплив строку на проведення суб`єктом владних повноважень перевірки за результатом виконання припису.
Враховуючи, що встановлення факту невиконання припису зафіксовано в акті суб`єкта владних повноважень від 23.09.2016,  з позовом позивач звернувся 03.10.2016, відтак з врахуванням строків, встановлених ст. 99 КАС України.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач скористався правом оскарження припису від 25.02.2015, та звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва відбулось після набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 813/2235/15, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Моноліт» залишити без задоволення.
Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                         С.Г. Стеценко

                                                                                                                  Л.В. Тацій