Ухвала
01 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/12935/18
провадження № 61-14696св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Крата В. І.
 
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «АЗОТ», 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» про повернення сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року в складі судді Диби О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року в складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., Іванової І. В.,
ВСТАНОВИВ:
30 липня 2019 року Публічне акціонерне товариство «АЗОТ» (далі - ПАТ «АЗОТ») звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «АЗОТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та стягнення компенсації втрати частини заробітку.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «АЗОТ» на зазначені судові рішення закрите.
У червні 2020 року ПАТ «АЗОТ» подало клопотання про повернення сплаченого судового збору.
У відповідності до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі                                    № 816/731/16 (адміністративне провадження № К/9901/9639/19) зроблено висновок, що «пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачає, що унеможливлює задоволення клопотання Товариства про повернення судового збору.Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від                                         29 травня 2019 року у справі №820/4918/16 (провадження №11-42апп19)» тому в задоволенні клопотання від 03 червня 2020 року ПАТ «АЗОТ» про повернення сплаченого судового збору належить відмовити.
Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» про повернення сплаченого судового зборуу справі № 756/12935/18 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
Судді                                                                                                       Н. О. Антоненко
      В. І. Журавель 
      Є. В. Краснощоков 
      М. М. Русинчук