П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 815/6295/17	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.	
при секретарі –	Поповій К.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2017 року ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» (надалі – позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі – відповідач, Офіс ВПП), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративного арешту коштів платника податків ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» №000003 від 15.11.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірне рішення про застосування адміністративного арешту коштів платника податків є протиправним, оскільки прийнято внаслідок недопущення службовців Офісу ВПП до проведення документальної виїзної планової перевірки на підставі Наказу «Про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (код за ЄДРПОУ 36369434)» №2434 від 31.10.2017 року, який, на думку позивача, є також протиправним. Разом з цим, позивач вважає, що рішення про застосування адміністративного арешту коштів було прийнято з допущенням ряду порушень процесуальних приписів податкового законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання плану-графіку проведення документальних перевірок юридичних осіб на IV квартал 2017 року, 31.10.2017 року начальником Офісу ВПП Бамбізовим Є.Є було прийнято Наказ №2434 від 31.10.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року, починаючи з 14.11.2017 року тривалістю 30 робочих днів.
14.11.2017 року службовими особами Одеського управління Офісу ВПП ДФС, було здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «ТД «Дельта Вілмар». Представнику ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було пред`явлено направлення на проведення перевірки, про що свідчать відповідні відмітки останнього на направленнях.
Проте, представником ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було відмовлено в допуску посадових осіб Одеського управління Офісу ВПП ДФС до проведення перевірки, у зв`язку з чим було складено акт №91 від 14.11.2017 року про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
В зв`язку з відмовою платника податків від проведення перевірки, начальником Одеського управління Офісу ВПП ДФС Талпою В.П. було розглянуто матеріали звернення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» та 15.11.2017 року винесено спірне рішення №000003, яким застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», код за ЄДРПОУ 36369434, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Індустріальна, 6.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення, яким застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків прийняте у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, підписано особою, яка мала повноваження на його підписання.
Також, суд першої інстанції відхилив посилання позивача на те, що окрім Наказу №2434 від 31.10.2017 року «Про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» відповідачем було винесено Наказ №2295 від 17.10.2017 року «Про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар». На думку позивача, дійсність та правомірність Наказу №2295 від 17.10.2017 року, який було винесено раніше за Наказ №2434 від 31.10.2017 року, виключає правомірність останнього і, як наслідок, свідчить про неправомірність спірного рішення.
З цього приводу суд першої інстанції зазначив, що на момент розгляду справи Наказ №2434 від 31.10.2017 року є чинним, у зв`язку з чим спірне рішення №000003 від 15.11.2017 року, є правомірними, оскільки прийняте за результатом недопуску посадових осіб відповідача до перевірки, призначеної Наказом №2434.
При вирішенні даного спору колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Згідно пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи до суду апеляційної інстанції надійшла заява ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» про зупинення провадження у справі.
В заяві представник позивача зазначає, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа №815/5858/17 за позовом ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу ВПП про визнання протиправним та скасування Наказу №2434 від 31.10.2017 року.
Представник позивача вказував на те, що справа №815/5858/17 має значення для вирішення даної справи, оскільки передумовою для винесення спірного рішення став недопуск співробітників відповідача до проведення документальної виїзної планової перевірки на підставі Наказу №2434 від 31.10.2017 року, правомірність якого оскаржується в справі №815/5858/17.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року задоволено заяву представника ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» про зупинення провадження у справі.
Також з матеріалів справи вбачається, що 17.01.2018 року представником була подана аналогічна заява про зупинення провадження у справі і до суду першої інстанції, проте суд першої інстанції залишив її поза увагою.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 року у справі №815/5858/17, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року, позов ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу ВПП про визнання протиправним та скасування Наказу №2434 від 31.10.2017 року задоволено, Наказ №2434 від 31.10.2017 року визнано протиправним та скасовано з підстав невідповідності його приписам ПК України.
Постановою Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі №815/5858/17 зазначені рішення судів попередніх інстанції залишено без змін.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Наказ «Про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» №2434 від 31.10.2017 року є неправомірним, що встановлено судовим рішенням у справі №815/5858/17, то відмова позивача у допуску до проведення перевірки на підставі такого наказу є цілком правомірними, а тому спірне рішення відповідача про застосування адміністративного арешту майна позивача внаслідок такої відмови у допуску до перевірки не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню. 
Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Колегія суддів зазначає, що не відреагувавши у процесуальний спосіб на заяву позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №815/5858/17, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що рішення суду у №815/5858/17 буде мати значення для вирішення даного спору, що призвело до прийняття судом першої інстанції помилкового рішення у даній справі.
Відповідно до п.4 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд апеляційної інстанції керується ч.1 ст.139 КАС України, згідно якої, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що за подачу позовної заяви позивачем було сплачено 1600,00 грн. (платіжне доручення №226412 від 06.12.2017 року), за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 2400,00 грн. (платіжне доручення №9172601 від 01.03.2018 року), тому поверненню підлягають грошові кошти у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» – задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року - скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар».
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративного арешту коштів платника податків ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» №000003 від 15 листопада 2017 року.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (код за ЄДРПОУ 36369434) з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (код за ЄДРПОУ 39440996) за рахунок його бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано 17 вересня 2020 року.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.