ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 чернвя 2020 року                                                                           м. Чернівці
справа № 715/162/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
       суддів Кулянди М.І., Перепелюк І.Б. 
секретаря Вовкун Н.Ю.
з участю позивача ОСОБА_1 

учасники справи
позивач ОСОБА_1 
відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Банк»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства  «Альфа-Банк»  на  рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А. 

встановила:
ОСОБА_1 у січні 2020 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про припинення обтяження нерухомого майна.
Зазначав, що Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 вчинено договір кредиту 10 серпня 2006 року №548.
Виконання зобов`язання забезпечено договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., на підставі якого зареєстровано обтяження предмету 

Справа №715/162/20                                                        Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.
Провадження №22-ц/822/461/20                                 Доповідач Половінкіна Н.Ю. 
іпотеки квартири АДРЕСА_1 3594276 від 11 серпня 2006 року.
Також Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 про зміну умов договору іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М. 31 липня 2009 року, за яким зареєстровано обтяження предмету іпотеки 3594422 від 7 серпня 2009 року.
Вказував, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. вчинено виконавчий напис 20 червня 2011 року, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в розмірі 71158 доларів США 53 центи та 15297 грн. 58 коп.
Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надано ОСОБА_2 довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 2 вересня 2019 року №95, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Посилався на припинення договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., у зв`язку із припиненням основного зобов`язання.
Просив припинити обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 3594276 від 11 серпня 2006 року та номер запису обтяження 3594422 від 7 серпня 2009 року.
Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у лютому звернулося до суду з завою про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання рішення про державну реєстрацію права власності та запису про таку реєстрацію протиправним та скасування, припинення обтяження нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року заяву до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. 
       Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року позов задоволено, постановлено припинити обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, номер запису про обтяження 3594276 від 11 серпня 2006 року та номер запису про обтяження 3594422 від 7 серпня 2009 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Акціонерне товариство «Альфа-Банк» в апеляційній скарзі просить ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року та рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року скасувати, зупинити розгляд справи до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання рішення про державну реєстрацію права власності та запису про таку реєстрацію протиправним та скасування, припинення обтяження нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні власністю, у позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, здійснення Акціонерним товариством «Альфа-Банк» прощення (анулювання) боргу у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки  частково в сумі 1458922 грн. 72 коп.,  наявність непогашеної заборгованості в сумі  6508083 грн. 71 коп.,  невиконання зобов`язання за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 20 червня 2011 року, в сумі 3326 грн. 70 коп. без урахування неустойки.
Вказує, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання рішення про державну реєстрацію права власності та запису про таку реєстрацію протиправним та скасування, припинення обтяження нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні власністю вплине на розмір заборгованості, оскільки у випадку скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_2 , розмір заборгованості за основним зобов`язанням буде збільшено на суму її вартості. 
Вважає, що припинення обтяження без вирішення питання чинності іпотеки суперечить положенням законодавства.
Посилається на порушення норм процесуального права при визначенні ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2020 року строку на подачу відзиву, не надання Акціонерному товариству «Альфа-Банк» доказів, поданих ОСОБА_1 , розгляд справи у першому судовому засіданні за відсутності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» без вирішення питання про відкладення розгляду справи.
        Відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» не надано.
        Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Задовольняючи  позов ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,  ОСОБА_2  про припинення обтяження нерухомого майна, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.605, ч.1 ст.321, ч.1 ст.391 ЦК України, абз.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» та дійшов висновку про припинення іпотеки та дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 3594276 від 11 серпня 2006 року та номер запису обтяження 3594422 від 7 серпня 2009 року.
На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на припинення кредитного та іпотечного зобов`язання з моменту отримання боржником ОСОБА_2 довідки Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про прощення (анулювання) боргу від 2 вересня 2019 року №95.
       Водночас суд першої інстанції зазначив, що з довідки Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про прощення (анулювання) боргу від 2 вересня 2019 року №95 не вбачається про прощення частини боргу, не доведено прийняття Акціонерним товариством «Альфа-Банк» рішення про прощення (анулювання) боргу у зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Вирішуючи заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції послався на правила п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України та вважав, що справа за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання рішення про державну реєстрацію права власності та запису про таку реєстрацію протиправним та скасування, припинення обтяження нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні власністю не впливає на об`єктивну можливість розгляду цієї справи.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.
Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
        Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. 
Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є припинення обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 3594276 від 11 серпня 2006 року та номер запису обтяження 3594422 від 7 серпня 2009 року.
Обставинами, якими ОСОБА_1 обгрунтовув позовні вимоги, зазначалося припинення договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., у зв`язку із припиненням основного зобов`язання внаслідок прощення (анулювання) Акціонерним товариством «Альфа-Банк» боргу ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
       Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. 
У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня  2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.   
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. 
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.
       За змістом п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання Акціонерним товариством «Альфа-банк» права іпотекодателя ОСОБА_1 на припинення обтяження, таке право підлягає захисту судом за позовом ОСОБА_1 шляхом його визнання на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України.
Встановлено, що Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 вчинено договір кредиту 10 серпня 2006 року №548.
Виконання зобов`язання забезпечено договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., на підставі якого зареєстровано обтяження предмету іпотеки квартири АДРЕСА_1 3594276 від 11 серпня 2006 року.
Також Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 про зміну умов договору іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М. 31 липня 2009 року, за яким зареєстровано обтяження предмету іпотеки 3594422 від 7 серпня 2009 року.
Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. вчинено виконавчий напис 20 червня 2011 року, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в розмірі 71158 доларів США 53 центи та 15297 грн. 58 коп.
Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надано ОСОБА_2 довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 2 вересня 2019 року №95, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
За змістом статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Отже, записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Натомість, заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства «Альфі-Банк» в апеляційній скарзі на здійснення Акціонерним товариством «Альфа-Банк» прощення (анулювання) боргу у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки  частково в сумі 1458922 грн. 72 коп., наявність невиконаного зобов`язання.
У частині першій статті 526 ЦК України зазначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.
Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом, а тому згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). 
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).
Відповідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О.  20 червня 2011 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в розмірі 71158 доларів США 53 центи та 15297 грн. 58 коп., що складаються з кредиту в сумі 50283 долара США 67 центів, простроченого кредиту в сумі 4090 доларів США, відсотків в сумі 16784 доларів США 86 центів, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2520 грн. 08 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 12777 грн. 50 коп.
Звернення із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою заявою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Отже, кредитор, звернувшись із заявою про вчинення виконавчого  напису (шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки), на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Отже, заборгованість за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2   кредиту від 10 серпня 2006 року  №548 встановлена виконавчим написом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. від 20 червня 2011 року, вчиненим за зверненням Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про дострокове стягнення заборгованості.
Положеннями частини першої статті 605 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Прощення(анулювання) боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор та який не потребує дій на його виконання. Правочин, спрямований на припинення зобов`язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим в момент отримання боржником письмової заяви кредитора про прощення боргу.
Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надано ОСОБА_2 довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 2 вересня 2019 року №95, відповідно якої банком задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 .
За змістом наведеної довідки після здобуття банком права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2006 року №548 ( за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом Національного банку України на 12 квітня 2019 року склав 8384066 грн. 43 коп. 
У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість ОСОБА_2 прощенно (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2008 року №548.
У відповідності до вимог Податкового Кодексу України до складу річного доходу ОСОБА_2 за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1458922 грн. 72 коп.
З огляду на наведене Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» у довідці про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу від 2 вересня 2019 року №95, відображено зміст зобов`язання, що припиняється прощенням (анулюванням) боргу.
Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» прощено (анульовано) ОСОБА_2 основну суму, тобто кредит в розмірі 1458922 грн. 72 коп.
У той же час Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» не звільнено ОСОБА_2 від заборгованість за процентами та пенею.
За таких обставин довідка Акціонерного товариствам «Укрсоцбанк» у про отриманий ОСОБА_2 дохід у вигляді прощенного боргу від 2 вересня 2019 року №95 не містить відомостей про звільнення ОСОБА_2 від зобов`язання за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 10 серпня 2006 року №548 повністю.
Водночас обов`язковою ознакою анулювання (прощення) кредитором заборгованості є повне припинення зобов`язання боржника перед кредитором.
У такому разі прощення Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Бакн» заборгованості за кредитом не припиняє правовідносин між банком як кредитором та боржником за кредитним договором, оскільки в такому випадку банк залишає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства України.
Саме такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від  31  липня 2018 року у справі № 825/4309/13-а (адміністративне провадження № К/9901/4256/18), від 24 січня 2019 року у справі № 808/890/16 (адміністративне провадження № К/9901/26879/18).
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.  
У матеріалах справи відсутні докази наявності рішення Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Бакн» про прощення ОСОБА_2  боргу за кредитним договором та виконання ОСОБА_2 зобов`язання за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 10 серпня 2006 року №548 з сплати відсотків в сумі 16784 доларів США 86 центів, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2520 грн. 08 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 12777 грн. 50 коп.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про припинення зобов`язання за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 10 серпня 2006 року №548 на порушення норм матеріального права.
Оскільки основне зобов`язання не є припиненем,  висновки суду першої інстанції про припинення зобов`язання за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 11 серпня 2006 року № 548, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., та наявність підстав для припинення обтяження предмета іпотеки не відповідають нормам матеріального права.
Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У такому разі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.
В абзаці другому частини другої статті 376 ЦПК України зазначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права щодо при визначенні ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2020 року строку на подачу відзиву, не надання Акціонерному товариству «Альфа-Банк» доказів, поданих ОСОБА_1 , розгляд справи у першому судовому засіданні за відсутності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» без вирішення питання про відкладення розгляду справи не призвело до неправильного вирішення справи.
У відповідності до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно із абз.3 п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Не заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання рішення про державну реєстрацію права власності та запису про таку реєстрацію протиправним та скасування, припинення обтяження нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні власністю вплине на розмір заборгованості.
Так, скасування державної реєстрації права власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_4 не спростовує рішення кредитора про прощення боргу, яке не оспорюється і є чинним.
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтовнаого висновку про наявність об`єктивної можливості розгляду справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З наведених у зазначеній нормі підстав вбачається, що провадження у справі може бути зупинено лише до закінчення її розгляду по суті (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №  906/806/15).
Оскільки розгляд даної справи завершено і по суті заявленого позову судом першої інстанції ухвалено судове рішення, яке переглядається, тому клопотання Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у апеляційній скарзі про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.
       Керуючись п.4 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про припинення обтяження нерухомого майна відмовити.
Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 23 червня 2020 року.

Головуючий                                                Н.Ю. Половінкіна
Судді                                                                М.І. Кулянда
І.Б. Перепелюк