Ухвала
 
03 липня 2020 року
м. Київ
справа № 306/2413/16
провадження № 61-460св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,	
відповідачі: Тибавська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 березня 
2017 року у складі судді Василихи Ж. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у складі колегії суддів: 
Джуги С. Д., Куштана Б. П., Собослоя Г. Г.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
(далі - Закон України № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
У листопаді 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тибавської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним рішення, визнання державного акта незаконним та його скасування.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області 
від 29 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано частково недійсним рішення Тибавської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 16 червня 1995 року «Про надання дозволу громадянам сіл Тибава та Мала Мартинка на приватизацію земельних ділянок», на підставі якого ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 було оформлено державний акт ІІІ-ЗК № 028636 на право приватної власності на землю 21 листопада 1996 року площею 0,30 га, яким ОСОБА_5 надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки у розмірі 0,1650 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та визнано незаконним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 028636, виданий Тибавською сільською радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_5 21 листопада 1996 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом ОСОБА_1 до Тибавської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним рішення, визнання державного акта незаконним та його скасування призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська А. І. Грушицький І. В. Литвиненко