07.08.20
33/812/255/20

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
                  7 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд 

у складі: головуючого – судді                 Ямкової О.О.,
за участю: секретаря         Бєлорукової І.В.,
захисника Ядловського І.М.,
       
        розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
        за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника Ядловського І.М. на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 9 липня 2020 року, якою 
    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови судді, 14 червня 2020 р. о 16 годині 40 хвилині, знаходячись на 203км+500м автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21120», державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений представниками патрульної поліції. У зв`язку з підозрою, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна шкірного покрову) йому запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Ядловський І.М., не оспорюючи обставин та кваліфікації адміністративного правопорушення, просять скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку зі скасуванням з 1 липня 2020 року акту, який встановлював адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП для осіб, які керували транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння. 

Справу в суді апеляційної інстанції розглянуто за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якого повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи, та у присутності його захисника – адвоката Ядловського І.М..

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисника та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вірними. 
Ці висновки судді суду першої інстанції ґрунтуються на належних та допустимих доказах, та апелянтами у апеляційній скарзі не спростовуються.
Так, відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Тому суддя суду першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, які були присутні при його складанні, згідно яких  ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, зокрема, у медичному закладі, чим за складеним протоколом порушив положення п. 2.5 ПДР України.
Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозапису здійсненому працівниками поліції. 
Крім цього, при прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.5-6), які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог статті 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються з відеозаписом та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.
При цьому мотиви такої відмови для кваліфікації дій водія транспортного засобу за частиною 1 статті 130 КУпАП правового значення не мають.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Щодо доводів апелянтів про наявність підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку зі скасуванням акту, який передбачав адміністративну відповідальність, то слід врахувати наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІ від 22 листопада 2018 року з 1 липня 2020 року відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, виключено з частини 1 статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286? КК України.
Відтак, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частиною 1 статті 247 КУпАП, відсутня, так як скасування акту, що передбачає адміністративну відповідальність не мало місця. Натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за ці дії була не скасована, а навпаки посилена. 
Разом з тим, за частиною 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Тому за цими положеннями до осіб, які вчинили до 1 липня 2020 року дії під час керування транспортними засобами, що були виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, без застосування нового закону, що посилює таку відповідальність та не має зворотної сили у часі.
Тому, водій ОСОБА_1 , вчинивши правопорушення 14 червня 2020 року підлягає адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, а не за статтею 286? КК України, як вважає його захисник.
Підстави для закриття провадження відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Ядловського І.М. залишити без задоволення, а постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 9 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Головуючий                                         О.О. Ямкова