Ухвала
27 липня 2020 року
м. Київ
справа № 369/7751/19
провадження № 61-10547ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович, про визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук О. В., про визнання недійсними договорів дарування 33/100 житлового будинку 
АДРЕСА_2 , 33/100 земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:75:226:0007, укладених 22 травня 2018 року між нею 
та ОСОБА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О. В. за реєстровими № 1550 та № 1551. Також просила скасувати державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 
2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задоволено.
Рішення   Святошинського   районного суду м. Києва від 28 січня 
2020 року скасовано.
Прийнято відмову представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 
від позову в частині визнання недійсним договору дарування 33/100 
частин земельної ділянки, що укладений 22 травня 2018 року  
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та реєстрації права власності 
на вказане нерухоме майно. Провадження у справі за вказаними вимогами закрито. В іншій частині позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування 33/100 частин житлового будинку 
АДРЕСА_2 , укладений 
22 травня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,  посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 
Чмируком О. В. за реєстровим № 1550, та скасовано державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
14 липня 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у частині скасування рішення суду першої інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму 
права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У касаційній скарзі заявник посилається на продовження процесуальних строків внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», 
яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, згідно положень якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби 
(COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу (строк касаційного оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину. 
Пунктом 2 «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України № 731-IX 
від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 
2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних 
та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року подана в межах строку на касаційне оскарження, з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі представник заявник просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Доводи заявника щодо необхідності зупинення дії судового рішення з посиланням на наявність домовленості про відчуження 33/100 частин житлового будинку є необґрунтованими. Колегія суддів не знаходить необхідності в зупиненні дії судового рішення, тому заявлене клопотання 
про зупинення дії постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, 
які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович, про визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності, 
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року. 
Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва вищезазначену цивільну справу (№ 369/7751/19).
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 19 серпня 2020 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович