ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 712/12303/15-а
адміністративне провадження № К/9901/10900/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  712/12303/15-а
за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ЧАРЗ-АВТО» до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
за касаційною скаргою виконавчого комітету Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси (суддя Троян Т. Є.) від 02 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Міщук М. С., Бєлова Л. В., Гром  Л.  М.) від 27 січня 2016 року, встановив:
І. РУХ СПРАВИ
1. У жовтні 2015 року ДП «ЧАРЗ-АВТО» звернулося до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 20 листопада 2015 року, просило:
- визнати протиправним та скасувати підпункт 7 пункту 6 Умов організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси, затверджених рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29 вересня 2015 року № 1041 «Про організацію проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси»;
- визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29 вересня 2015 року № 1047 «Про внесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автобусного маршруту № 31 «ВАТ «Хімволокно» - санаторій «Україна», а також рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29 вересня 2015 року № 1044 «Про винесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автобусного маршруту № 12 «вул. Вербовецького - Військкомат».
2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що 02 жовтня 2015 року в газеті «Черкаський край» № 24 було надруковано оголошення про умови конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в м. Черкаси. Відповідно до зазначених Умов до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо). Зазначені додаткові умови конкурсу, на думку позивача, є протиправними, оскільки суперечать вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081. Крім цього, умовами конкурсу визначено застосування міських автобусів з різною пасажиромісткістю та різною кількістю одиниць автобусів, що не відповідає ст. 4, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки лише у декількох суб`єктів господарювання наявні міські автобуси загальною пасажиромісткістю не менше 90 місць та свідчить про антиконкурентні дії органу місцевого самоврядування.
Також, позивач зазначив, що прийняття рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1047 від 29 вересня 2015 року «Про винесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користуванні автобусного маршруту № 31», а також рішення № 1044 «Про винесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користуванні автобусного маршруту № 12» було здійснено з порушенням положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», не була дотримана процедура схвалення регуляторного акту, його оприлюднення та надання фізичним і юридичним особам можливості висловити свої пропозиції та зауваження.
Крім цього, позивач зазначив про антиконкурентні дії органу місцевого самоврядування, штучне створення таких умов конкурсу, щоб в подальшому не допустити позивача як перевізника до участі в конкурсі на вказаних маршрутах. Такі додаткові умови конкурсу ніяким чином не впливають на забезпечення належної якості обслуговування населення та підвищення рівня безпеки надання транспортних послуг користувачам.
3. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, частково задоволено адміністративний позов.
Визнано протиправним та скасовано підпункт 7 пункту 6 Умов організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси, затверджених рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1041 від 29 вересня 2015 року «Про організацію проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкасах» щодо встановлення додаткових умов не допущення до участі у конкурсі: «включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо).»
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
4. Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, 12 лютого 2016 року виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Черкаської міської ради.
6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
8. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
9. 29 січня 2018 року касаційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 712/12303/15-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Бевзенко В. М. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Шарапа В. М., Данилевич Н. А.).
10. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 648/0/78-20 від 23 квітня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги. Справа до розгляду не призначалась.
11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
12. Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року справу прийнято до свого провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
13. Станом на 30 червня 2020 року заперечення та/або відзив на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України та/або Верховного Суду, не надходили.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02 жовтня 2015 року в газеті «Черкаський край» № 24 (19958) опубліковано оголошення про конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в м. Черкаси, зокрема міський автобусний маршрут № 12 «вул. Вербовецького - Військкомат» використовуються міські автобуси, що відповідають вимогам стандарту з екологічної безпеки ЄВРО-4, загальною пасажиромісткістю не менше 90 місць, усі автобуси, запропоновані на об`єкт конкурсу, мають бути пристосовані для перевезення людей з обмеженими можливостями, в кількості 32 одиниці (плюс 1 резервний); № 31 ВАТ «Хімволокно - санаторій «Україна» використовуються міські автобуси, що відповідають вимогам стандартам ЄВРО-4, загальною пасажиромісткістю не менше 90 місць, усі автобуси, запропоновані на об`єкт конкурсу, мають бути пристосовані для перевезення людей з обмеженими можливостями, в кількості 32 одиниці (плюс 1 резервний).
15. Крім обов`язкових умов конкурсу, на маршрутах загального користування в м. Черкаси виконавчий комітет, як організатор конкурсу, визначив додаткову умову недопущення до конкурсу, зокрема: до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо).
16. Дочірнє підприємство «ЧАРЗ-АВТО» здійснює перевезення пасажирів, має право та намір приймати участь у конкурсі на визначення перевізників на міських маршрутах загального користування в м. Черкаси, а саме маршрутах № 12, № 31.
17. Вважаючи, що додаткові умови конкурсу звужують право перевізника та унеможливлюють право ДП «ЧАРЗ-АВТО» прийняти участь у цьому конкурсі, оскільки організатором конкурсу фактично встановлена заборона на участь у конкурсі перевізника який включив до переліку транспортні засоби, що пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси закріплені для обслуговування інших маршрутів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що додаткові умови конкурсу як, недопущення до участі в конкурсі автомобільних перевізників, які включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо) суперечать ст. 34, 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 10 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 грудня 2008 року та на даному етапі не досягають мети визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах. Оспорювані вимоги не передбачені також Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 18 лютого 1997 року за № 176 (п. 31-1).
19. Також суди зазначили, що доводи і посилання ДП «ЧАРЗ-АВТО» на порушення вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції» при прийнятті зазначених рішень № 1047, № 1044, що свідчить про антиконкурентні дії органів місцевого самоврядування з огляду на те, що Законом України «Про захист економічної конкуренції» Антимонопольному комітету та його територіальним органам надано дискреційні повноваження щодо встановлення наявності порушень в сфері дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, а отже встановлення ознак антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування при визначенні пасажиромісткості автобусів на об`єктах конкурсу не може бути предметом доказування у цій справі.
20. Крім цього, суди дійшли висновку про помилковість доводів ДП «ЧАРЗ-АВТО», що оскаржувані рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1047 від 29 вересня 2015 року «Про винесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користуванні автобусного маршруту № 31», а також рішення № 1044 «Про винесення на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користуванні автобусного маршруту № 12» є регуляторними актами та прийняті з порушенням норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки зазначені рішення не спрямовані на неодноразове застосування, прийняті стосовно визначеного кола осіб - суб`єктів господарської діяльності - автомобільних перевізників, що мають ліцензії та надають послуги за договором перевезення, відтак, не потребують процедур, визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема, щодо порядку оприлюднення проекту та здійснення аналізу регуляторного впливу.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
22. Зокрема, скаржник зазначив, що перелік додаткових умов проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, не є вичерпним, що дає право організатору проведення конкурсу продовжувати перелік додаткових умов для безпечного та ефективного перевезення пасажирів, а також забезпечення безперебійного функціонування автомобільного транспорту для надання населенню м. Черкаси якісних транспортних послуг.
23. Крім цього, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин справи та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями про часткове задоволення позовних вимог.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
25. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
26. За правилом п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
27. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
28. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.
29. Суд зазначає, що предметом касаційного оскарження в цій справі є оскаржувані судові рішення в частині визнання та скасування підпункту 7 пункту 6 Умов організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси, затверджених рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1041 від 29 вересня 2015 року «Про організацію проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкасах» щодо встановлення додаткових умов не допущення до участі у конкурсі: «включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо).»
30. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05 квітня 2001 року (далі - Закон № 2344-III).
32. Згідно ст. 7 Закону № 2344-III забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.
33. Відповідно до ст. 35 Закону № 2344-III перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
34. Згідно ст. 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об`єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).
35. Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок № 1081).
36. Пункт 1 Порядку № 1081 визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.
37. Відповідно до п. 28 Порядку № 1081 організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс, яке повинне містити певну інформацію.
38. Статтями 44, 45 Закону № 2344 визначено, що до обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.
У конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.
До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.
39. Згідно ст. 46 Закону № 2344 для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів та копії ліцензійних карток на автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.
40. Відповідно до п. 10 Порядку № 1081 організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону № 2344. Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо).
41. З аналізу зазначених норм слідує, що додаткові умови конкурсу в частині недопущення до участі в конкурсі автомобільних перевізників, які включили до переліку транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, автобуси, закріплені для обслуговування інших маршрутів (міських, приміських, міжміських, міжобласних тощо) суперечать статтям 34, 44, 45 Закону № 2344 та пункту 10 Порядку № 1081 та на даному етапі не досягають мети визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах.
42. Крім цього, визначені організатором конкурсу додаткові умови, які є предметом розгляду цієї справи не передбачені також Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 18 лютого 1997 року за № 176 (п. 31-1).
43. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій у цій справі про наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання та скасування підпункту 7 пункту 6 Умов організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкаси, затверджених рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1041 від 29 вересня 2015 року «Про організацію проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Черкасах».
44. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо ненадання оцінки судами попередніх інстанцій листу Мінінфраструктури № 10495/25/10-15 від 21 вересня 2015 року, оскільки листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а носять інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та є службовою кореспонденцією.
45. Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
46. Крім цього, колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
47. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
48. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
49. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
50. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій у справі про часткове задоволення позовних вимог.
51. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
52. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
53. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 712/12303/15-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов