Справа № 127/2595/20 
Провадження № 33/801/539/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року                                                                                       м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника ОСОБА_2 - адвоката Варчука В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок.
Не погодившись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_2 - адвокат Варчук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Скарга мотивована тим, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведено з порушенням установленого законом порядку, оскільки поліцейські не пропонували йому пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків; при його відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не залучили двох свідків, а тому такий протокол не є належним доказом у справі; висновок лікаря не містить результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, а тому він складений з порушенням вимог Інструкції від 09.11.2015 №1452/735.
Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що постанову отримано ним 05.06.2020. Верховний Суд надав судам методичну рекомендацію щодо спірних питань застосування законодавства про продовження процесуальних строків під час дії карантину, тому встановлений в судовому рішенні строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Крім того, в судовому засіданні адвокат Варчук В.В. зазначив, що ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у в/у А1119, яка базується в м. Калинівці, та у зв`язку із запровадженням на території України карантину проходить службу в посиленому режимі, у зв`язку з чим у ОСОБА_2 були труднощі в залученні адвоката для підготування та подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято 02.03.2020 та згідно супровідного листа від 02.03.2020 направлено на адресу ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 (а.с.22). Доказів щодо вручення копії постанови за вказаною адресою матеріали справи не містять.
23.04.2020 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про видачу копії постанови, яку він просив направити за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2 , однак, так заява судом першої інстанції залишена без задоволення, так як заявником не дотримано вимог законодавства щодо оформлення заяви (а.с.28,33). 
28.05.2020 ОСОБА_2 повторно звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії постанови.
Копію оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_2 05.06.2020 (а.с.52,53).
Оскільки ОСОБА_2 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, враховуючи, що вперше копію постанови направлено судом першої інстанції на іншу адресу, ніж зазначалася ОСОБА_2 у поданих ним до суду першої інстанції заявах, а також беручи до уваги, що перша заява ОСОБА_2 про видачу копії постанови безпідставно залишена судом без задоволення, так як надійшла від особи, права якої зачіпає оскаржувана постанова, з огляду на встановлений на території України карантин, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 пропущений з поважних причин.
Враховуючи всі вище обставини у їх сукупності, зважаючи на особливості роботи ОСОБА_2 , зокрема, що він є військовослужбовцем і несе службу в посиленому режимі, що ускладнює процес захисту, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Варчука В.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 315187, складеного т.в.о. КВ 1 роти 2 БУПП у Вінницькій області сержантом поліції Рапинець О.В., 22.01.2020 о 10 год. 00 хв. в м. Вінниці по вул. Зодчих водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Opel Vectra DB 50687 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в лікаря нарколога в КП ВОНД «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
Згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2020 №0243, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с.3).
У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.
Зокрема, в пункті 2 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У даному випадку працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_2 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
У вказаному протоколі графа «свідки» не заповнена, тобто протокол складено у відсутність свідків, що є порушенням вимог підзаконних нормативних актів. 
Тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.
В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, згідно п. 12 розділу ІІ вищезгаданої Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я і такий огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться.
Безпідставними також є твердження ОСОБА_2 про те, що висновок лікаря не містить результатів медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки результати медичного огляду зазначають у разі проведення такого огляду, а в даному випадку огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння не проводився.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Вказане є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд,
постановив:
Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.Б. Сало