Постанова
Іменем України 
 
12 серпня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 640/3799/17
провадження №61-35420св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міністерство юстиції України,
треті особи: Державна казначейська служба України, Державна фіскальна служба України, ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року у складі судді Бородіної Н. М. і постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Колтунової А. І., Кругової С. С., Маміної О. В. та за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Апеляційного суду 
 
Харківської області від 19 липня 2018 року в складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Котелевець А. В., Піддубного Р. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
Уберезні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області), Міністерства юстиції України та просила стягнути з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на її користь сплачені грошові кошти у розмірі 1 037 418 грн та 109 392 грн в якості остаточного розрахунку за придбання житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також стягнути з Міністерства юстиції України на її користь перераховані грошові кошти в розмірі 168 882 грн та 17 808 грн на поточний рахунок організатора аукціону, які були внесені нею в якості гарантійного внеску за участь у публічних торгах.
В обґрунтування позову зазначала, що 17 березня 2014 року вона стала переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме  двоповерхового житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для обслуговування даного жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0843 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
26 березня 2017 року вона перерахувала грошові кошти за придбаний будинок у сумі 1 037 418 грн та за земельну ділянку у сумі 109 392 грн на депозитний рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ, про що старшим державним виконавцем Ляховою Т. Б. складено і видано акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 09 квітня 2014 року.
На підставі свідоцтва про належність їй на праві власності земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку вона 23 квітня 2014 року зареєструвала право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього жилого будинку.
Проте Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року, позов попереднього власника спірного будинку та земельної ділянки ОСОБА_3 задоволено.
Визнано недійсними результати прилюдних торгів, які були проведені 17 березня 2014 року Філією 21 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») з реалізації двоповерхового будинку загальною площею 468, 5 кв. м з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0, 0843 га, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано протоколи від 17 березня 2014 року № 2113541/1 по проведенню прилюдних торгів з реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 і № 2113541/2 по проведенню прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки площею 0, 0843 га, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складені за результатами проведених прилюдних торгів.
Враховуючи визнання недійсними проведених торгів ОСОБА_1 просила застосувати наслідки недійсності договору та  повернути сплачені за недійсним правочином кошти на підставі статті 216 ЦК України. 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 037 418 грн, сплачені в якості остаточного розрахунку за придбання житлового будинку  АДРЕСА_1 та кошти в сумі 109 392 грн, сплачені в якості остаточного розрахунку за придбання земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сплачені позивачем грошові кошти у сумі 1 037 418 грн та 109 392 грн в якості остаточного розрахунку за придбання будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідно стягнути з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, як з продавця арештованого майна, реалізованого на прилюдних торгах, в порядку застосування реституції.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15.
Не погоджуючись з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року особа, яка не брала участь у справі - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області (далі - ГТУЮ у Харківській області) звернулося до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГТУЮ у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року закрито.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України та має рахунки в органах Державної казначейської служби, відтак є належним відповідачем у цій справі.
Доводи апеляційної скарги стосуються питань, що виникають на стадії виконання судового рішення
Оскільки рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року не вирішувалося питання про права та обов`язки ГТУЮ у Харківській області, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області
 
У червні 2018 року Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року і постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що утримання структурних підрозділів державної виконавчої служби забезпечується ГТУЮ Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з боржників органів державної влади регламентований Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року.
 
Під час розгляду справи суд першої інстанції в порушення статей 50, 51 ЦПК України не залучив до участі у справі в якості співвідповідача ГТУЮ у Харківській області не зважаючи на те, що ухвалене рішення безпосередньо впливає на права та обов`язки управління.
 
Суди не врахували, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», державна виконавча служба є державним органом, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому суд своїм рішенням створив умови щодо безпідставного вилучення з Державного бюджету України грошових коштів, які направлені на фінансування і роботу виконавчої служби.
 
Грошові кошти, отримані від реалізації будинку, були розподілені Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області за виконавчим провадженням відповідно до статті 43 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутні на рахунку у відділі, проте судом було ухвалене рішення про необхідність стягнення їх з відділу, а не з тієї особи, яка була відповідальна за порушення порядку проведення прилюдних торгів.
 
Суди визнали договір № 2113541 про надання послуг з реалізації арештованого майна на прилюдних торгах договором доручення, проте ПП «Нива-В.Ш.» здійснювала продаж арештованого майна від свого імені, від свого імені підписувала протоколи торгів, отримувала комісійну винагороду у відсотках від продажу майна, тому договір про надання послуг з реалізації арештованого майна на прилюдних торгах не може вважатися договором доручення і правові наслідки, передбачені статтею 216 ЦК України, необхідно покладати безпосередньо на ПП «Нива-В.Ш.».
 
Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області не є стороною у договорі купівлі-продажу, який визнаний недійсним, тому покладення на нього обов'язку з повернення коштів є протиправним і незаконним.
 
Судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в касаційному порядку не оскаржувалися та не переглядаються.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги ГТУЮ у Харківській області
 
У серпні 2018 року ГТУЮ у Харківській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року та направити справу до Київського районного суду м. Харкова на новий розгляд.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що утримання структурних підрозділів державної виконавчої служби забезпечується головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і безспірне списання коштів органами Державної казначейської служби України повинно проводитися з рахунку ГТУЮ у Харківській області, отже оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки управління.
 
Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області є структурним підрозділом та підпорядковується ГТУЮ у Харківській області, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України. Кожний відкритий рахунок має відповідне призначення, спеціального рахунку, з якого можуть бути списані кошти, присуджені за рішенням суду на користь позивача, органи державної виконавчої служби не мають.
 
Процедура виконання судового рішення здійснюється шляхом безспірного списання коштів органами Державної казначейської служби України з бюджетного рахунку ГТУЮ у Харківській області, отже висновок апеляційного суду про те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про його права і обов`язки є помилковим.
 
Внаслідок недійсності прилюдних торгів сторони правочинів мають повернути одна одній у натурі все, що вони одержали на виконання цих правочинів, тому нерухоме майно, придбане ОСОБА_1 , необхідно повернути Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області як це передбачено статтею 216 ЦК України, а сплачені позивачем кошти стягнути з ОСОБА_2 , оскільки були виплачені йому органом державної виконавчої служби як стягувачу у виконавчому провадженні.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року і постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року та витребувано її матеріали з Київського районного суду м. Харкова.
 
05 вересня 2018 року справа № 640/3799/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ГТУЮ у Харківській області на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
ОСОБА_1 направила відзив на касаційну скаргу ГТУЮ у Харківській області, в якому просила залишити її без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року - без змін.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що на виконанні у Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження № 40021419 про стягнення з  боржника ОСОБА_3 заборгованості за рішеннями суду.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції України та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», наказу Міністерства юстиції України від 01 березня 2016 року № 571/5 відділи державної виконавчої служби районних управлінь юстиції введені до структури головних територіальних управлінь юстиції в областях зі збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуванням.
Виконавче провадження розпочато Київським ВДВС Харківського МУЮ, продовжується Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.
Згідно типового положення та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та печатку.
В рамках зведеного виконавчого провадження № 40021419 були проведені електронні торги арештованого   майна боржника - житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки на АДРЕСА_1 .
17 березня 2014 року ОСОБА_1 стала переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, запропонувавши за нього найвищу ціну в розмірі 1 206 075 грн, про що організатором прилюдних торгів - спеціалізованою організацією ПП «Нива-В.Ш.» Філія 21 було складено протокол № 2113541/1 від 17 березня 2014 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_3 .
Згідно вказаного протоколу № 2113541/1 від 17 березня 2014 року за придбання на прилюдних торгах житлового будинку до 26 березня 2014 року включно позивач зобов`язана була внести на зазначений в протоколі банківський рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ грошові кошти в сумі 1 037 418 грн. Перерахована раніше на рахунок організатора прилюдних торгів ПП «Нива-В.Ш.» Філія 21 сума гарантійного внеску у розмірі 168 882 грн була визначена частиною оплати майна і залишилася спеціалізованій організації в рахунок наданих нею послуг з реалізації арештованого майна боржника.
17 березня 2014 року позивач також стала переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, площею 0,0843 га за адресою: АДРЕСА_1 , запропонувавши за нього найвищу ціну в розмірі 127 200 грн, про що організатором прилюдних торгів - спеціалізованою організацією ПП «Нива-В.Ш.» Філія 21 було складено протокол № 2113541/2 від 17 березня 2014 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_3 .
Згідно вказаного протоколу № 2113541/2 від 17 березня 2014 року за придбану на прилюдних торгах земельну ділянку до 26 березня 2014 року включно ОСОБА_1 зобов`язана була внести на зазначений в протоколі банківський рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ грошові кошти в сумі 109 392 грн, а вже перерахована нею на рахунок організатора прилюдних торгів ПП «Нива-В.Ш.» Філія 21 сума гарантійного внеску в розмірі 17 776, 50 грн була визначена частиною оплати майна переможцем прилюдних торгів і залишилася спеціалізованій організації в рахунок наданих нею послуг з реалізації арештованого майна боржника.
24 та 25 березня 2014 року позивач перерахувала грошові кошти за придбаний житловий будинок  та земельну ділянку в загальній сумі 1 146 810 грн на депозитний рахунок Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, після чого державним виконавцем Ляховою Т. Б. було складено і видано два акти про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна.
Розпорядженнями державного виконавця здійснений розподіл коштів, що надійшли на сплату виконавчого збору, та стягувачу ОСОБА_2 що підтверджується платіжними дорученнями.
На підставі актів державного виконавця про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна 23 квітня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В. А. ОСОБА_1 було видано два свідоцтва про належність їй на праві власності земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2015 року визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведених 17 березня 2014 року Філією 21 ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації будинку загальною площею 468, 5 кв. м з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0, 0843 га, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано протоколи від 17 березня 2014 року № 2113541/1 по проведенню прилюдних торгів з реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 та № 2113541/2 по проведенню прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки площею 0, 0843 га, кадастровий номер 6310136600:05:091:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складені за результатами проведення прилюдних торгів.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року визнано недійсними та скасовані свідоцтва про придбання спірних житлового будинку та земельної ділянки з прилюдних торгів від 23 квітня 2014 року, витребувано у  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вказане нерухоме майно.
Зазначені судові рішення набрали законної сили.
На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року начальником Київського ВДВС Харківського МУЮ Купріяною А. О. винесено постанову про перевірку виконавчого провадження від 20 квітня 2016 року, якою були скасовані два акти державного виконавця про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна від 09 квітня 2014 року.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо касаційної скарги Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області
Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року, відповідно до якого прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, сторонами якого є переможець торгів і, залежно від змісту укладеного між ними договору, відділ ДВС або спеціалізована організація як організатор торгів.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.
 
Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.
 
Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.
 
Наслідком визнання недійсним результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин.
 
Відповідно до пункту 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.
 
Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією.
 
Якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15.
Встановлено, що 23 січня 2012 року між державною виконавчою службою України (далі - ДВС України) та ПП «Нива-В.Ш.» укладений генеральний договір № 4 про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень. Відповідно до пункту 1 договору ДВС України доручає, а ПП «Нива-В.Ш.» особисто за місцем її реєстрації або через свої філії у відповідних адміністративно-територіальних одиницях зобов`язується приймати від органів ДВС та реалізовувати арештоване майно, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконання рішень шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах та на комісійних умовах, а також забезпечувати належне зберігання арештованого майна та його перевезення.
23 грудня 2013 року Київський ВДВС Харківського МУЮ та ПП «Нива-В.Ш.», від імені якого діяла Філія 21, уклали договір № 2113541 про надання послуг з реалізації арештованого майна на прилюдних торгах.
Згідно з пунктом 1.2. цього договору відділ передає спеціалізованій організації нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а спеціалізована організація надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна
Зміст договору № 2113541 про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, на підставі якого ПП «Нива-В.Ш.» проводило прилюдні торги з продажу спірного нерухомого майна, свідчить про те, що спеціалізована організація лише надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а Київський ВДВС Харківського МУЮ самостійно виступає від свого імені на прилюдних торгах як продавець. Виручені кошти від продажу арештованого будинку боржника ОСОБА_3 покупцем ОСОБА_1 були сплачені Київському ВДВС Харківського МУЮ.
Отже, продавцем арештованого майна за вказаним договором є Київський ВДВС Харківського МУЮ, який і зобов`язаний в даному випадку повернути кошти, сплачені переможцем прилюдних торгів ОСОБА_1 , які визнані недійсними.
 
Враховуючи викладене, правильними є висновки судів про задоволення вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на її користь сплачені нею грошові кошти у розмірі 1 037 418 грн та 109 392 грн в якості остаточного розрахунку за придбання житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 .
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, і стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Щодо касаційної скарги ГТУЮ у Харківській області
Відповідно до частини першої статті третьої Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Центральним органом виконавчої влади у даному випадку є Державна казначейська служба України (далі - ДКСУ) відповідно до пункту першого Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15 квітня 2015 року (далі - Положення № 215 ).
Саме ДКСУ згідно підпункту 3 пункту 4 Положення № 215 здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
За змістом статей 6, 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.
Згідно пунктів 1, 12 Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5, відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі. Відділ є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам та окремий не бюджетний рахунок для зарахування авансових внесків стягувачів, а також рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Таким чином, Київський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України та має рахунки в органах Державної казначейської служби України.
Частина перша статті 352 ЦПК України надає право учасникам справи, а також особам, які не брали участь у справі, оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
 
Ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
 
При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків, тобто суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є заявник.
 
Рішення є таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, а в резолютивній частині прямо вирішено питання про її права та обов`язки.
 
Право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, якщо ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Апеляційний суд встановивши, що Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області є належним відповідачем у справі, оскільки є продавцем спірного арештованого майна та зобов`язаний в даному випадку повернути кошти, сплачені переможцем прилюдних торгів, які визнані недійсними, дійшов правильного висновку, що оскаржуваним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ГТУЮ у Харківській області, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГТУЮ у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року підлягає закриттю.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом при вирішенні питання про закриття апеляційного провадження норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, і стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання про закриття апеляційного провадження у справі, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті   і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги                      Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області та ГТУЮ у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року, постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року і ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
 
Оскільки касаційні скарги залишені без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області  та Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.
 
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року, постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,                 є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. О. Кузнєцов  	
Судді:	В. М. Ігнатенко   С. О. Карпенко   	
 	                                   В. А. Стрільчук   М. Ю. Тітов