КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                             
Справа № 369/16526/19                                          Головуючий у 1 інстанції - Пінкевич Н.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9733/2020                          Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
Розглянули у порядку письмового провадження в приміщені Київського апеляційного суду
Цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 
на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
 
ВСТАНОВИЛА:
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця до  досягнення дітьми повноліття, починаю з 27 грудня 2019 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року в частині - але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та задовольнити в обсязі позовних вимог, а саме: Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2   та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 27 грудня і до досягнення кожної дитини повноліття, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права. 
Відповідач  не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з огляду на наступне.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київського області від 17 червня 2011 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_1 з 2004 року.
      Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 30 січня 2009 року, актовий запис №53.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 січня 2013 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №1043 від 19 грудня 2019 року, визначено місце проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з матір`ю - ОСОБА_1 .  
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 не надала належних доказів достатності заробітку (доходу) ОСОБА_2 для сплати рекомендованого розміру аліментів, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно наявності підстав для стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27 грудня 2019 року.
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила стягувати аліменти починаючи з 27 грудня 2019 року і до досягнення повноліття кожною дитиною.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 2 та 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Отже, аліменти на утримання дітей стягуються до досягнення дітьми повноліття, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
    Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року - залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

 

Головуючий:                                          Судді: