ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.001524 пров. № А/857/4834/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Гавгун С.Р., 
представника відповідача Тістечко Ю.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс 5» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Гавдик З.В., 
час ухвалення рішення – не вказано, 
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 02.03.2020 року, 

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Вектор Плюс 5» звернулося до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року позов задоволено. 
Рішення мотивоване тим, що оцінюючи оскаржувані рішення у сукупності з іншими обставинами справи, суд вважав, що загальні посилання на норми Митного кодексу України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування для визначення митної вартості товару резервного методу. 
Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в ході митного оформлення імпортованого ТзОВ «Вектор Плюс 5» товару у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, які позивач не спростував, зокрема, не надав додаткових пояснень і документів на вимоги митниці. При цьому, відповідач наголошує, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларантові, і саме останній має довести, що ним правильно здійснено розрахунок митної вартості, в тому числі правильно обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як встановив суд, ТзОВ «Вектор плюс 5» (покупець) уклало з нерезидентом польською фірмою «NORMA K Sp. Z o.o.» (продавець) Контракт від 01.08.2018 року № 1, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар згідно фактури, яка додається до кожної поставки товару на умовах CPT (Наварія) за правилами міжнародної торгівлі Інкотермс. Предметом поставок по даному контракту були шини і покришки для автомобілів, які були поставлені із Республіки Польща за транзитними деклараціями. Загальна сума контракту становила 1000000 доларів США, термін дії – до 31.12.2018 року, умови оплати – 100% вартості в термін 100 днів після поставки товару відповідно до положень Контракту. Згідно з Додатком № 1 від 15.10.2018 року до Контракту сторони погодили зміну суми Контракту – 3000000,00 доларів США. Відповідно до Додатку № 2 від 02.01.2019 року до Контракту термін дії Контракту продовжується з моменту підписання цього Додатку до 31.12.2019 року. Відповідно до Додатку № 3 від 04.01.2019 року до Контракту змінено умови оплати, а саме визначено оплату 100% вартості в термін 365 днів після поставки товару. 
З метою митного оформлення ввезених за умовами вказаного контракту товарів ТзОВ «Вектор плюс 5» подало до митного органу 39 електронних митних декларацій (МД), а саме: МД №UA209180/2018/059286 від 25.09.2018 року (після коригування митної вартості подано МД UA 209180/2018/059733 від 26.09.2018 року); МД № UA209180/2018/059397 від 25.09.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/059741 від 26.09.2018 року); МД № UA209180/2018/059389 від 25.09.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/059751 від 26.09.2018 року); МД № UA209180/2018/059314 від 25.09.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/059759 від 26.09.2018 року); МД № UA209180/2018/059448 від 25.09.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/059763 від 26.09.2018 року); МД № UA209180/2018/061218 від 02.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/061328 від 02.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/061271 від 02.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/061550 від 03.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/061274 від 02.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/061560 від 03.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/061814 від 04.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/061913 від 04.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/061760 від 04.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/061942 від 04.10.2018 року); МД № UA209180/2018/062463 від 08.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД  №UA 209180/2018/062799 від 08.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/063288 від 10.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД №A 209180/2018/063401 від 10.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/063208 від 10.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/063403 від 10.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/063566 від 11.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/063881 від 12.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/063623 від 11.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/063999 від 12.10.2018 року); МД № UA209180/2018/064382 від 16.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/064552 від 16.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/064400 від 16.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/064659 від 16.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/065167 від 18.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/065269 від 18.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/065918 від 22.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/066114 від 22.10.2018 року); МД № UA209180/2018/066654 від 24.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/066758 від 24.10.2018 року); МД № UA 209180/2018/068289 від 31.10.18 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/068391 від 31.10.2018 року); МД № UA209180/2018/073969 від 26.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/074131 від 26.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/073996 від 26.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/074122 від 26.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/072567 від 20.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/072717 від 20.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/071451 від 15.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/071611 від 15.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/070659 від 12.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/070775 від 12.11.2018 року); МД № UA209180/2018/081807 від 29.12.10.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/081837 від 29.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/081802 від 29.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/081834 від 29.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/077208 від 10.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/077319 від 10.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/079711 від 19.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/079798 від 19.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/080056 від 20.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/080141 від 20.12.2018 року); МД № UA209180/2018/069564 від 07.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/069689 від 07.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/078367 від 13.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/078447 від 14.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/069540 від 07.11.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/069669 від 07.11.2018 року); МД № UA 209180/2018/075545 від 03.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД №UA 209180/2018/075719 від 03.12.2018 року); МД  № UA209180/2018/076469 від 06.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД №UA 209180/2018/076565 від 06.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/078271 від 13.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/078448 від 14.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/079043 від 17.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/079264 від 17.12.2018 року); МД № UA 209180/2018/081140 від 26.12.2018 року (після коригування митної вартості подано МД № UA 209180/2018/081286 від 26.12.2018 року). 
Для підтвердження митної вартості товару за основним методом (за ціною договору), ТОВ «Вектор плюс 5» до вказаних МД подавало такі документи: Контракт № 1 від 01.08.2018 року, відповідні фактури, пакувальні листи до фактур, CMR (товарно-транспортні накладні), декларації про походження товару, копії митних декларацій країни відправлення, висновки про вартісні характеристики товару, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації. 
За результатами опрацювання описаних митних декларацій і доданих до них документів митний орган скерував декларанту вимоги про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (рахунки від виробника товару); якщо здійснювалося страхування – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскурати (прайс-листи) виробника товару; копії митних декларацій країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
ТзОВ «Вектор Плюс 5» на вказані вимоги відповідей не надало. 
Львівська митниця ДФС за поданими позивачем митними деклараціями прийняла такі рішення про коригування митної вартості товарів (39 рішень): № UA 209000/2018/900007/2 від 26.09.2018 року (по МД № UA209180/2018/059286 від 25.09.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43758,94 доларів США замість заявленої у МД 37855,20 доларів США (різниця – 5903,74 доларів США); UA 209000/2018/900008/2 від 26.09.2018 року (по МД № UA209180/2018/059397 від 25.09.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 44366,11 доларів США замість заявленої у МД 36525,40 доларів США (різниця – 7840,71 доларів США); UA 209000/2018/900010/2 від 26.09.2018 року (по МД № UA209180/2018/059389 від 25.09.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43053,37 доларів США замість заявленої у МД 36216,94 доларів США (різниця – 6836,43 доларів США); UA 209000/2018/900009/2 від 26.09.2018 року (по МД  № UA209180/2018/059314 від 25.09.2018), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 52099,24 доларів США замість заявленої у МД 41316,60 доларів США (різниця – 10782,64 доларів США); UA 209000/2018/900011/2 від 26.09.2018 року (по МД № UA209180/2018/059448 від 25.09.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 51921,78 доларів США замість заявленої у МД 43306,62 доларів США (різниця – 8615,16 доларів США); UA 209000/2018/900012/2 від 02.10.2018 року (по МД  № UA209180/2018/061218 від 02.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45235,05 доларів США замість заявленої у МД 36601, 6 доларів США (різниця – 8633,45 доларів США); UA 209000/2018/900014/2 від 03.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/061271 від 02.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 48672,59 доларів США замість заявленої у МД 39222,68 доларів США (різниця – 9449,91 доларів США); UA 209000/2018/900015/2 від 03.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/061274 від 02.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 33810,83 доларів США замість заявленої у МД 25477,43 доларів США (різниця – 8333,40 доларів США); UA 209000/2018/900017/2 від 04.10.2018 року (по МД  № UA 209180/2018/061814 від 04.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43400,01 доларів США замість заявленої у МД 37032,40 доларів США (різниця – 6367,61 доларів США); UA 209000/2018/900018/2 від 04.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/061760 від 04.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45179,17 доларів США замість заявленої у МД 35640,66 доларів США (різниця – 9538,51 доларів США); UA 209000/2018/900020/2 від 08.10.2018 року (по МД № UA209180/2018/062463 від 08.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45970, 00 доларів США замість заявленої у МД 37088, 38 доларів США (різниця – 8881,62 доларів США); UA 209000/2018/900022/2 від 10.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/063288 від 10.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45140,71 доларів США замість заявленої у МД 36121,56 доларів США (різниця – 9019,15 доларів США); UA 209000/2018/900021/2 від 10.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/063208 від 10.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43336,32 доларів США замість заявленої у МД 32986, 56 доларів США (різниця – 10349,76 доларів США); UA 209000/2018/900023/2 від 12.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/063566 від 11.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 46999,85 доларів США замість заявленої у МД 38615,88 доларів США (різниця – 8383,97 доларів США); UA 209000/2018/900024/2 від 12.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/063623 від 11.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 48349,11 доларів США замість заявленої у МД 37217,60 доларів США (різниця – 11131,51 доларів США); UA 209000/2018/900026/2 від 16.10.2018 (по МД № UA209180/2018/064382 від 16.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 48317,49 доларів США замість заявленої у МД 39595,77 доларів США (різниця – 8721,72 доларів США); UA 209000/2018/900027/2 від 16.10.2018 року (по МД  № UA 209180/2018/064400 від 16.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 22179,94 доларів США замість заявленої у МД 17871, 76 доларів США (різниця – 4308,18 доларів США); UA 209000/2018/900030/2 від 18.10.2018 року (по МД  № UA 209180/2018/065167 від 18.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 46277,58 доларів США замість заявленої у МД 37480,54 доларів США (різниця – 8797,04 доларів США); UA 209000/2018/900032/2 від 22.10.2018 року (по МД № UA 209180/2018/065918 від 22.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 47563,77 доларів США замість заявленої у МД 34555,82 доларів США (різниця – 13007,95 доларів США); UA 209000/2018/900034/2 від 24.10.2018 року (по МД  № UA209180/2018/066654 від 24.10.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 36394,27 доларів США замість заявленої у МД 28420,98 доларів США (різниця – 7973,29 доларів США); UA 209000/2018/900035/2 від 31.10.2018 року (по МД  № UA 209180/2018/068289 від 31.10.18 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 44515,60 доларів США замість заявленої у МД 35448,26 доларів США (різниця – 9067,34 доларів США); UA 209000/2018/900045/2 від 26.11.2018 року (по МД  №UA209180/2018/073969 від 26.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 46348,09 доларів США замість заявленої у МД 36040,27 доларів США (різниця – 10307,82 доларів США); UA 209000/2018/900046/2 від 26.11.2018 року (по МД  №UA 209180/2018/073996 від 26.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45645,89 доларів США замість заявленої у МД 34780,58 доларів США (різниця – 10865,31 доларів США); UA 209000/2018/900043/2 від 20.11.2018 року (по МД №UA 209180/2018/072567 від 20.11.2018 року) визначено загальну вартість товарів у розмірі 43919, 72 доларів США замість заявленої у МД 35599,14 доларів США (різниця – 8320,58 доларів США); UA 209000/2018/900041/2 від 15.11.2018 року (по МД №UA209180/2018/071451 від 15.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 42332,54 доларів США замість заявленої у МД 33836,62 доларів США (різниця – 8495,92 доларів США); UA 209000/2018/900039/2 від 12.11.2018 року (по МД № UA 209180/2018/070659 від 12.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 46460,42 доларів США замість заявленої у МД 37571,24 доларів США (різниця – 8889,18 доларів США); UA 209000/2018/900058/2 від 29.12.2018 року (по МД №UA209180.2018.081807 від 29.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43669,14  доларів США замість заявленої у МД 33432,64 доларів США (різниця – 10236,50 доларів США); UA 209000/2018/900057/2 від 29.12.2018 року (по МД  №UA209180/2018/081802 від 29.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45501,55 доларів США замість заявленої у МД 35168,36 доларів США (різниця – 10333,19 доларів США); UA 209000/2018/900049/2 від 10.12.2018 року (по МД  № UA209180/2018/077208 від 10.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45672,54 доларів США замість заявленої у МД 35502,84 доларів США (різниця – 10169,70 доларів США); UA 209000/2018/900053/2 від 19.12.2018 (по МД  № UA209180/2018/079711 від 19.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45750,12 доларів США замість заявленої у МД 34922,89 доларів США (різниця – 10827,23 доларів США); UA 209000/2018/900054/2 від 20.12.2018 року (по МД  № UA209180/2018/080056 від 20.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 48283,80 доларів США замість заявленої у МД 39184,44 доларів США (різниця – 9099,36 доларів США); UA 209000/2018/900037/2 від 07.11.2018 року (по МД  № UA209180/2018/069564 від 07.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45332,57 доларів США замість заявленої у МД 36488,64 доларів США (різниця – 8843,93 доларів США); UA 209000/2018/900051/2 від 13.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/078367 від 13.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45676,00 доларів США замість заявленої у МД 35895,67 доларів США (різниця – 9780,33 доларів США); UA 209000/2018/900036/2 від 07.11.2018 року (по МД № UA209180/2018/069540 від 07.11.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45804,11 доларів США замість заявленої у МД 36341,30 доларів США (різниця – 9462,81 доларів США); UA 209000/2018/900047/2 від 03.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/075545 від 03.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45994,09 доларів США замість заявленої у МД 34749,58 доларів США (різниця – 11244,51 доларів США); UA 209000/2018/900048/2 від 06.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/076469 від 06.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 46442,73 доларів США замість заявленої у МД 37886,63 доларів США (різниця – 8556,10 доларів США); UA 209000/2018/900050/2 від 13.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/078271 від 13.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 43668,11 доларів США замість заявленої у МД 34679,18 доларів США (різниця – 8988,93 доларів США); UA 209000/2018/900052/2 від 17.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/079043 від 17.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 45214,04 доларів США замість заявленої у МД 36590,11 доларів США (різниця – 8623,93 доларів США); UA 209000/2018/900056/2 від 26.12.2018 року (по МД № UA209180/2018/081140 від 26.12.2018 року), яким визначено загальну вартість товарів у розмірі 24009,75 доларів США замість заявленої у МД 18815, 86 доларів США (різниця – 5193,89 доларів США). 
Рішення мотивовані наступним. В графі 33 рішень зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-3 ст. 53 Митного кодексу України. Відповідачем під час розгляду документів було встановлено, що у фактурах, які подавалися до вищезазначених МД термін оплати встановлено протягом семи днів, а відповідно до п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2018 року № 1, оплата за товар здійснюється на протязі 100 днів після доставки вантажу. Декларантом платіжних документів не надано, крім цього Відповідач вказав, що в рахунках – фактурах та контракті різні банківські реквізити продавця товару, а також в рахунках – фактурах не зазначено умов поставок, отже, невідомо за чий рахунок здійснюється доставка товару. Також у спірних рішеннях відповідач зазначив, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст. 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органі доходів і зборів. Застосовано резервний метод – 2ґ (ст. 64 Митного кодексу України). Джерелом інформації для коригування митної вартості відповідач вказав митні декларації інших декларантів.
Також як результат прийняття описаних вище рішень про коригування митної вартості товару Львівська митниця ДФС оформила відповідні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: UA209180/2018/00404, UA209180/2018/00405; UA209180/2018/00407, UA209180/2018/00406, UA209180/2018/00408, UA209180/2018/00418, UA209180/2018/00420, UA209180/2018/00421, UA209180/2018/00429, UA209180/2018/00431, UA209180/2018/00438, UA209180/2018/00441, UA209180/2018/00440, UA209180/2018/00453, UA209180/2018/00454, UA209180/2018/00457, UA209180/2018/00458, UA209180/2018/00466, UA209180/2018/00478, UA209180/2018/00482, UA209180/2018/00499, UA209180/2018/00557 UA209180/2018/00558, UA209180/2018/00542, UA209180/2018/00529, UA209180/2018/00524, UA209180/2018/00621, UA209180/2018/00620, UA209180/2018/00580, UA209180/2018/00608, UA209180/2018/00610, UA209180/2018/00512, UA209180/2018/00595, UA209180/2018/00511, UA209180/2018/00566, UA209180/2018/00575, UA209180/2018/00594, UA209180/2018/00597, UA209180/2018/00617. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскарженого рішення відповідача, зважаючи на таке. 
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ст. 53 Митного кодексу України документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості: у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення; документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). 
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. 
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
5. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. 
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно з нормами ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. 
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). 
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. 
Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. 
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. 
Проаналізувавши зміст наведених вище норм, колегія суддів зазначає, що у випадках, передбачених Митним кодексом України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи полягає в тому, щоб на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Зважаючи на описане вище правове регулювання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. При цьому, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як описано вище, відповідач зазначає, що під час здійснення митного контролю вищевказаними митними деклараціями ним було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання відповідачем встановлено наступне: у наданих позивачем фактурах термін оплати становив сім днів, а відповідно до п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2018 №1 оплата за товар 100 днів після доставки вантажу; у рахунках-фактурах та контракті різні банківські реквізити продавця товару; у рахунках-фактурах не зазначено умов поставок, отже, невідомо за чий рахунок здійснюється доставка вантажу. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість описаних доводів митного органу, зважаючи на таке. 
Як зазначено вище, основним методом визначення митної вартості товарів є метод визначення за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару законодавством покладено на декларанта. В свою чергу, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, законодавством визначено чіткі умови і підстави витребування додаткових документів, і лише наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Водночас, вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені ст. 53 Митного кодексом України, заборонено. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТзОВ «Вектр Плюс 5» надало необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.
Також правильним є висновок суду першої інстанції про те, що митниця, із свого боку, не надала належних пояснень та доказів наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари тощо. 
При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до умов Контракту від 01.08.2018 року № 1, укладеного ТзОВ «Вектор плюс 5» з фірмою «NORMA K Sp. Z o.o.», поставка товару здійснювалась на умовах CPT (Carriage Paid To ….. named place of destination) – Фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення). Термін «фрахт/перевезення оплачено до» означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Відповідно, такі складові, як термін оплати, банківські реквізити продавця товару та відсутність у рахунках-фактурах умов поставок, які зазначені в договорі, не є розбіжностями, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару. 
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість описаних сумнівів митного органу, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур. 
Також суд першої інстанції правильно вказав, що визначена позивачем вартість кожної спірної поставки товару підтверджується відповідними документами, які надавались позивачем під час митного оформлення товару та свідчать про підтвердження ціни товару, що була заявлена позивачем під час митного оформлення. 
В свою чергу, як правильно вказав суд першої інстанції, в оскаржених рішеннях відповідача відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. Суд також обґрунтовано наголосив, що право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Проте, всупереч наведеному вище, в рішеннях відповідача зазначено лише формальні посилання на неможливість перевірки задекларованої митної вартості, що суперечить наведеним вимогам законодавства, однак не визначено, яких саме документів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу, не надано. 
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05.12.2019 року у справі № 826/3102/16. 
Крім того, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 20.02.2018 року у справі № 803/49/16. 
Відповідно, як правильно вказав суд першої інстанції, вказане митним органом зауваження щодо строку оплати за придбаний товар жодним чином не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки саме по собі не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. 
Також суд правильно зазначив, що системний аналіз наведених приписів Митного кодексу України вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17. 
Однак відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації. 
Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання митного органу на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Водночас, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. 
Крім того, слід зазначити, що, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари  та подібні (аналогічні) товари, методі 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Також визначено, що джерелом для коригування митної вартості слугували інші МД. 
Нормами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
Згідно з нормами «Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, митний орган зобов`язаний чітко визначити таку інформацію, яка є обов`язковим елементом будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17. 
Як вбачається із змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, в них зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Проте, такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечить цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.12.2018 року у справі № 815/1670/17. 
Також згідно з нормами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що загальні посилання на норми Митного кодексу України зроблені відповідачем без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень. Також відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування для визначення митної вартості товару резервного методу.
Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржені рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.001524 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги виключно у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 08.07.2020 року