ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1001/20 Справа № 208/1498/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савранський Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., при секретаря Черняховича В.Р. та Соломка М.Я., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його представника Скіпенко Р.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, працюючого офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В: 

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
       При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о 01.50 годині 24.02.2020 року, біля будинку №30 по вулиці Звенигородська в м. Кам`янське, керував автомобілем «ВАЗ 2108» н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

       Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,- відносно нього, - закрити за відсутністю події та складу правопорушення.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішенням суду першої інстанції є незаконним, та не обґрунтованим, відомості з протоколу не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку, працівники поліції безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, остільки він не керував автомобілем, а був біля свого будинку та відкрив двері автомобіля та забирав речі, в цей момент під`їхали патрульні поліцейські та просили показати документи на автомобіль. Після відмови, вони погрожували складанням на нього інших протоколів. Крім того, в рапорті поліцейського вказано, що протокол був складений під час патрулювання в ніч з 23.01.2020 по 24.01.2020 року, однак дата протоколу 24 лютого 2020 року.
Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що жодних свідків події, які зазначені в постанові, він не бачив, їх не було взагалі. 
Мотиви апеляційного суду. 
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його представника Скіпенко Р.Е. які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В ході апеляційного перегляду встановлено, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильними.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується відомостями, що містяться у протоколі серії ДПР18 №513146 від 24.02.2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП (арк.с.1), а саме про те, що водій ОСОБА_1 о 01 год. 50 хв. 24 лютого 2020 року в м. Кам`янське по вул. Звенігородській біля буд.30, керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, так своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КупАП.
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких 24.02.2020 року близько 01 год. 45 хв. останні були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння (арк.с.5,6).
       З рапорту працівника патрульної поліції, вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу КМИ — 401, по вул. Звенігородській було зупинено автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який від`їжджаючи з двору буд. 30 по вул. Звенугородська не увімкнув лівий поворот. При спілкуванні з водієм вищевказаного автомобілю, він мав запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу та поводив себе агресивно. Від надання посвідчення водій відмовився. В присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкотестері DRAGER №0606 та у медичному закладі, від чого він відмовився. На ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол з ст. 130 КУпАП та адміністративний протокол з ч.1 ст.126 КУпАП (арк.с. 8).
       Отже приходжу до висновку, що районний суд вірно встановив, що ОСОБА_1 дійсно відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому доводи ОСОБА_1 з цього приводу,- є безпідставними.
       Разом з тим, в ході апеляційного розгляду було встановлено порушення права ОСОБА_1 на участь в суді, він був позбавлений можливості надати пояснення. В результаті було порушено його право на захист. 
       В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що не отримував повідомлення про час та дату судового засідання, а також через те, що на території України було запроваджено карантинні обмеження.
       Крім цього, в рапорті поліцейського невірно було зазначено дату складання протоколу: в ніч з 23.01.2020 року на 24.01.2020 року.
       В зв`язку з цим, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню, з винесенням нової, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 24 лютого 2020 року.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,– задовольнити частково.
       Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року якою  ОСОБА_2  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП,- скасувати.
       Постановити нову, якою  ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та провадження відносно нього на підставі п7. ч.1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.