Єдиний унікальний номер 234/11586/17 
Номер провадження 22-ц/804/2580/20        

Головуючий у 1-ій інстанції Пікалова Н.М.                                           Єдиний унікальний номер 234/11586/17
Доповідач Папоян В.В.                                                                                 Номер провадження 22-ц/804/2580/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Папоян В.В.,
суддів Агєєва О.В., Тимченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року цивільну справу за заявою Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі №428u/2016 за позовом Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення вартості поставленої продукції та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, плати за послуги перекладача (головуючий у 1 інстанції суддя Пікалова Н.М.), 

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2017 року до суду надійшли матеріали заяви Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі №428u/2016 за позовом Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення вартості поставленої продукції та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, плати за послуги перекладача. 
В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року стягнуто з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь заявника 414959,20 доларів США та 602864,56 євро вартості поставленого, але не оплаченого товару та неустойки;  14551.00 доларів США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору; 200 доларів США у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову. Вказане рішення набуло чинності 15 березня 2017 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню.
Заявник зазначив, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України боржником в добровільному порядку не виконано. За таких обставин заявник просив надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року, а також видати виконавчий лист на його виконання.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2020 року заяву Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до ПАТ «Енергомашспецсталь» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі АС №428 u/2016 задоволено - визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Крохмаля Володимира від 15 березня 2017 року у справі АС №428u/2016 за позовом Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до ПАТ "Енергомашспецсталь" (Україна) про стягнення 414959,20 доларів США та 602864,56 євро вартості поставленого, але не оплаченого товару та неустойки, і крім того, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору - 14551.00 доларів США, та 200 доларів США у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а всього 429710.20 доларів США та 602864.56 євро. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі АС №№428u/2016 про стягнення з ПАТ "Енергомашспецсталь"  на користь Thуssenkrupp Materials Trading GmbH  414959,20 доларів США та 602864,56 євро вартості поставленого, але не оплаченого товару та неустойки, і крім того, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору - 14551,00 доларів США, та 200 доларів США у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а всього 429710.20 доларів США та 602864.56 євро. Стягнуто з ПАТ "Енергомашспецсталь" на користь Thуssenkrupp Materials Trading GmbH  800,00 грн. судового збору.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ПАТ «Енергомашспецсталь» подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року повернута без розгляду, роз`яснено скаржнику, що він має право звернутися з апеляційною скаргою до Верховного Суду. 
У подальшому зазначену ухвалу Донецького апеляційного суду скасовано постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01 липня 2020 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У своїй апеляційній скарзі ПАТ «Енергомашспецсталь» зазначає, що арбітражне застереження, викладене в Контракті, не відповідає вимогам ЗУ «Про міжнародний комерційний арбітраж», не зазначено всіх істотних умов, не визначено характеру спорів, які відносяться до компетенції арбітражу. Не враховано також, що контракт діє до 01.02.2011 року, а поставка товару здійснена у 2013-2014 році. за таких умов арбітражне застереження не може бути застосоване.
Особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адреси заявника та боржника. 
Від представника ПАТ «Енергомашспецсталь» на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування представника юридичної особи - заступника начальника юридичного відділу по роботі з господарськими судами Чумакова Д.В. у відпустці. 
Від представника заявника на адресу апеляційного суду також надійшло клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання додаткового строку на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
Судова колегія враховує, що цивільна справа перебуває в проваджені судів першої та апеляційної інстанції з серпня 2017 року. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27.07.2020 року відкрито апеляційне провадження. Сторонами завчасно отримані копії процесуальних документів. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації щодо юридичної особи ПАТ «Енергомашспецсталь» особами, які уповноважені представляти особу у правовідносинах з третіми особами та які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, зокрема щодо представництва є Гніздицький В.М. , Гніздицький В.М., Ульященко Л.А. , Лобода О.Г . Крім того в матеріалах справи наявні довіреності від 07.09.2018 року №17/44 та від 05.04.2019 року №17/23 відповідно до яких ПАТ «Енергомашспецсталь» надано відповідні повноваження на представництво юридичної особи Карабут М.В. та Собченко М.В., відповідно. За таких обставин,  відсутність одного з представників юридичної особи не позбавляє боржника можливості прийняти участь у судовому засіданні.
Клопотання представника заявника щодо подовження строку на надання відзиву на апеляційну скаргу ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.08.2020 року залишено без задоволення. 
Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.
В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 372 ЦПК України).
За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Ураховуючи тривалий час розгляду справи та з метою дотримання встановлених ст.. 371 ЦПК України строків розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заявника та представника боржника, явка яких у судове засідання апеляційного суду не визнавалась обов`язковою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення підлягає залишенню без змін з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2010 року між фірмою «ОТТО РОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» (продавець) та ВАТ «Енергомашспецсталь» (покупцем) було укладено контракт купівлі - продажу № 15/62, строком дії до 01.02.2011 року.
Строк дії контракту у подальшому додатковими угодами №3 від 31.01.2011 року, №8 від 12.12.2011 року, №9 від 28.12.2012 року було продовжено до 31.12.2012 року, до 31.01.2013 року, до 31.01.2014 року.
28.04.2014 року (коли продавець вже виконав свої зобов`язання за Рамковим договором № 15/62 від 11.01.2010 року) фірма «ОТТО РОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» (продавець) та «ТіссенКрупп Манкекс ГмбХ» уклали угоду про злиття, відповідно до якої «ОТТО ВОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» об`єднується з «ТіссенКрупп Маннекс ГмбХ» шляхом передачі останньому усіх своїх активів.
08 березня 2016 року на загальних зборах акціонерів «ТіссенКрупп Маннекс ГмбХ» було прийнято рішення змінити назву компанії на «тіссенкрупп Маретіалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ».
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 15.03.2017 року у справі АС №428u/2016 стягнуто на користь Thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH з ПАТ «Енергомашспецсталь» заборгованість в сумі 414 959,20 доларів США та 602 864,56 Євро за договором купівлі-продажу від 11.01.2010 року за №15/62 із урахуванням процентів за користування коштами та витрат по сплаті арбітражного збору. Вказане рішення набуло чинності 15 березня 2017 року, є остаточним і підлягає негайному виконанню та на час розгляду в добровільному порядку не виконано.
За таких обставин, задовольняючи заяву Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі №428u/2016, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що арбітражне застереження, визначене сторонами у контракті, є чинним, а арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, виконання рішення не порушуватиме публічний порядок України, тому відсутні підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання зазначеного рішення.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи
Відповідно до пункту 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Під визнанням та виконанням рішення іноземного суду розуміється процедура поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів його примусового виконання в порядку, встановленомуЦПК України.
Порядок розгляду і вирішення клопотання про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначений главою 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу».
Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 392 ЦПК України  (у редакції чинній на час подання заяви до суду) питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.
За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (стаття 479 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято. Крім того, суд також відмовляє у визнанні та наданні дозволу, якщо  відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.
Частинами першою та другою статті 34 вказаного Закону визначено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» «арбітраж» - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону); «третейський суд» - одноособовий арбітр або колегія арбітрів.
Статтею 31 Закону України «Про міжнародне приватне право» (у редакції, яка була чинною на момент укладення контракту) визначено, якщо інше не передбачено законом, форма правочину має відповідати вимогам права, яке застосовується до змісту правочину, але достатньо дотримання вимог права місця його вчинення, а якщо сторони правочину знаходяться в різних державах, - права місця проживання сторони, яка зробила пропозицію, якщо інше не встановлено договором.
Частиною першою статті 7 вказаного Закону визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує.
Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ПАТ «Енергомашспецсталь», як на підставу для її задоволення, посилалось на те, що при його ухваленні суд вийшов за межі арбітражного застереження, яке міститься в контракті від 11 січня 2010 року № 15/62, оскільки пунктом 18.1 контракту зазначено, що він діє до 01 лютого 2011 року, а поставка продукції була здійснена у 2013-2014 роках, тобто за межами строку дії контракту.
В той же час, з матеріалів справи убачається, що строк дії контракту від 11 січня 2010 року № 15/62 було продовжено додатковими угодами від 31 січня 2011 року № 3, від 12 грудня 2011 року № 8, від 28 грудня 2012 року № 9 відповідно до 31 грудня 2012 року, до 31 січня 2013 року, до 31 січня 2014 року. При цьому поставку товару здійснено, а заявником такий товар прийнято. Дані обставини зазначені у постанові КЦС ВС від 19 червня 2019 року у справі № 761/3140/17, та відповідно до ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.
Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж» не містить вимог до змісту арбітражної угоди чи арбітражного застереження.
У статті 17 контракту сторони передбачили, що усі спори, які виникають з або у зв`язку із цим контрактом, включаючи будь-яке питання, що стосується його укладення, дійсності або припинення, будуть передаватися на розгляд та остаточне вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту, який інкорпорується у дане застереження. Правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Місце проведення засідань Арбітражного суду - місто Київ. Мова арбітражного розгляду - англійська.
Оцінивши дані пункти, суд першої інстанції вірно встановив, що ця частина контракту є арбітражним застереженням, укладеним у письмовій формі, у якому сторони обрали арбітражний суд як спосіб вирішення спорів - Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, а також визначили  матеріальне право  судочинства - норми українського права.
Зважаючи на викладене, рішення МКАС при ТПП від 15 березня 2017 року не виходить за межі контракту та не суперечить публічному порядку України, а суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті. Доказів щодо недійсності контракту ПАТ «Енергомашспецсталь» суду не надано.
За таких обставин доводи заявника в апеляційній скарзі на порушення судом підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 478 ЦПК України є безпідставними, оскільки справа за позовом Thyssenkrup Materials Trading EMEGA GmbH до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення вартості поставленого, але неоплаченого товару була розглянута компетентним   арбітражем - МКАС при ТПП у складі одноособового арбітра відповідно до вимог Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Регламенту МКАС при ТПП, з урахуванням визначеної статтею 17 контракту компетенції МКАС при ТПП. Крім того, у арбітражному застереженні зазначено істотні умови, зокрема характер спору, що відноситься до компетенції арбітражного суду.
З матеріалів справи убачається, що боржник по справі - ПАТ «Енергомашспецсталь» був належним чином повідомлений про всі стадії арбітражного розгляду, зокрема йому були вручені позовні матеріали, додатково надані документи, процесуальні документи та повістки із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення на адресу боржника.
Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що під час арбітражного розгляду сторони заявляли будь-які заперечення, що стосуються недотримання умов арбітражного застереження, вимог Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України або Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що даний спір  підлягає розгляду арбітражним судом, а  справа розглянута компетентним арбітражем - Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у складі, визначеному відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, тому є підстави для визнання та  надання  дозволу на виконання рішення арбітражного суду.
Посилання заявника на порушення судом статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також є необґрунтованими. Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП від 15 березня 2017 року, стосуються виключно договірних правовідносин, які виникли між учасниками даної справи і не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, рішення не спрямоване на порушення публічного порядку, а тому не є таким, що порушує публічний порядок.

Стаття 478 ЦПК України не містить визначення того, що розуміється під «публічним порядком».
При визначенні змісту цього поняття варто ураховувати рекомендації Асоціації міжнародного права щодо публічного порядку, прийняті у місті Нью-Делі у 2002 році, у яких зазначено, що остаточність арбітражних рішень у міжнародному комерційному арбітражі повинна поважатися за винятком надзвичайних обставин.
Такі надзвичайні обставини існують, якщо визнання або примусове виконання арбітражного рішення буде суперечити міжнародному публічному порядку. Згідно з пунктом 1 (d) цих рекомендацій, міжнародний публічний порядок будь-якої держави включає в себе: (I) фундаментальні принципи, що стосуються справедливості або моралі, які держава бажає захищати, навіть якщо вона не була безпосередньо залучена до участі у спорі; (Ii) правила, призначені для обслуговування основних політичних, соціальних або економічних інтересів держави, відомі як lois de polis або «правила громадського порядку»; і (Iii) обов`язок держави дотримуватися своїх зобов`язань перед іншими державами або міжнародними організаціями.
Порушення публічного порядку матиме місце, якщо визнання і приведення до виконання рішення іноземного арбітражного суду у конкретному випадку так суперечитиме національним нормам, що згідно з національними принципами правопорядку це є неприпустимим.
Судом не встановлено, а заявником не доведено обставин, які б свідчили про те, що визнання і надання дозволу на виконання цього рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України будь-яким чином суперечитиме публічному порядку України.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного судом першої інстанції. Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви. Ухвала суду першої інстанції винесена з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для її скасування.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» залишити без задоволення.
Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року залишати без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                                                              В.В. Папоян

О.В.Агєєв

О.О.Тимченко

Повний текст постанови складений 20 серпня 2020 року

Суддя-доповідач                                           В.В. Папоян