П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/10032/19 
                                                                 Головуючий у 1-й інстанції:  Токарева Марія Сергіївна 
          Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 

27 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати пункт 13 рішення Міністерства оборони України про відмову, як особі звільненій із військової служби за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 06.06.2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.07.2019 року №95; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому, як особі звільненій з військової служби за контрактом, у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 06.06.2019 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019, відповідно до статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" М2011-ХІІ та в Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано п. 13 рішення Міністерства оборони України про відмову позивачу, як особі звільненій із військової служби за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 06.06.2019внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.07.2019 року №95; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1-ї групи інвалідності з 06.06.2019 у розмірі та порядку, встановленому Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з прийняттям відповідного рішення та урахуванням висновків суду, викладених у даній справі. У решті позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В свою чергу, відповідач не погоджуючись з вказаним рішенням також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 06.12.1998 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується копією довідки ЖитомирськоїМСЕК серія 2-18 ЖИЗ №028482 від 06.12.1998 .
14.06.2000 у Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується копією довідки ЖитомирськоїМСЕК серія 2-18 ЖИЗ №075481від 14.06.2000.
03.02.2006 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу повторно безтерміново встановлено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується копією довідки Житомирської МСЕК серія ЖИК №003426 від 03.02.2006.
Слід зазначити, що одноразова грошова допомога, інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства у зв`язку з встановленням позивачу 3 та 2 груп інвалідності, не призначалися і не виплачувалися.
06.06.2019 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу вперше встановлено першу групу інвалідності з 06.06.2019, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується копією довідки Житомирської МСЕК серія 12 ААБ №548608 від 06.06.2019.
20.06.2019 позивач у встановленому порядку звернувся про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду першої групи. До заяви додано усі документи встановлені п. 11 Порядку № 975, а саме посвідчені копії довідок МСЕК серія 2-18 ЖИЗ №028482 від 06.12.1998, серія 2-18 ЖИЗ №075481 від 14.06.2000, серія ЖИК №003426 від 03.02.2006, серія 12 ААБ №548608 від 06.06.2019; копію свідоцтва про хворобу військової частини НОМЕР_1 від 14.10.1999 №435; довідки військової частини польова пошта 65753 від 29.01.1987 №215 про обставини отримання травми; також додав копії витягів наказу №105, №40 про звільнення з військової служби, паспорту та ідентифікаційного номеру, катку реквізитів рахунку банку.
Пунктом 13 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.07.2019 у №95, затвердженим Міністром оборони України, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності 3 групи в 1999 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.
Так, ст.16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Позивачу первинно встановлено 3-ю групу інвалідності з 06.12.1998, внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
Тобто, станом на 06.12.1998, коли позивачу вперше було встановлено 3-ю групу інвалідності, не існувало нормативно-правового акту, який передбачав би виплату одноразової грошової допомоги.
Водночас, для отримання одноразової грошової допомоги позивач вперше звернувся після встановлення йому 1-ї групи інвалідності.
Згідно довідки МСЕК серія 12 ААБ №548608 від 06.06.2019 ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності з 06.06.2019, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
В силу ч. 8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII (чинного на момент встановлення позивачу 2-ї групи інвалідності) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).
У абз. 3 п. 2 Порядку №975 зазначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно абз.3 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відтак, з 06.06.2019 у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги. Тому до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на 06.06.2019.
Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.08.2019 у справі №806/2180/18.
Слід звернути увагу, що підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги відповідачем було вказано те, що на час встановлення позивачу інвалідності у 1998 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги. Інших підстав, на яких наголошує відповідач, у оскарженому рішенні не вказано, а тому оцінка їм не надається.
Отже, відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, а тому рішення Міністерства оборони про відмову у призначені позивачу грошової допомоги, що оформлене протоколом засідання комісії МОУ від 19.07.2019 №95, є протиправним.
Разом з тим, що стосується рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у задоволенні позову щодо способу захисту його порушеного права, слід зазначити наступне.
Так, враховуючи, той факт, що відповідач вже скористався своїми дискреційними повноваженнями у питанні можливості призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи із певною свободою розсуду та прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, яке визнано протиправним та скасовано рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року, то існує єдиний за законом варіант поведінки як призначити та виплатити позивачу належну відповідно до законодавства одноразову грошову допомогу.
При цьому обраний позивачем у даному випадку спосіб захисту його порушеного права шляхом зобов`язання відповідача саме призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності 1 групи відповідає вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення його в правах, що не було враховано судом першої інстанції в оскарженому рішенні.
За змістом п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
Право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності виникає з дати, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
При цьому одноразова грошова допомога за своєю суттю є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, яка спрямована на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, яка виникла внаслідок виконання ними обов`язків військової служби або проходження такої служби.
Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги у випадках встановлення групи інвалідності безпосередньо залежить від ступеня втрати працездатності, визначеного МСЕК при встановленні інвалідності, що дає підстави вважати, що при виплаті вказаної допомоги слід виходити з розміру кратності прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року втрати працездатності, встановлення тієї чи іншої групи інвалідності.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 04.10.2018 року у справі №583/3021/15-а та від 23.11.2018 року у справі №295/3869/17, подібних цій, що розглядається.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Абзац третій резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року у справі №240/10786/19 змінити, виклавши в такій редакції:
"Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому, як особі звільненій з військової служби за контрактом, у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 06.06.2019 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019, відповідно до статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" М2011-ХІІ та в Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975".
В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.