П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4182/19	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
                    П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.  
                                                                             -          Ступакової І.Г.  
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України»  на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12 липня 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось до суду з позовом до Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» та з урахуванням уточнених вимог, просив суд:
- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган, шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаних приміщень від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №82 від 19.06.2019 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №82 від 19.06.2019 року за номерами: 1-8, 10.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що  виявлені під час проведення позапланової перевірки Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» порушення, котрі окреслено у Акті перевірки від 19.06.2019 року №82 за номерами: 1-8, 10, є такими, що впливають на ризики виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей. Подальша експлуатація приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган, з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки експлуатації об`єкта, безпеки пацієнтів, медичного та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо. За такого становища пацієнти, медичний та обслуговуючий персонал приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с. Кучурган, постійно перебувають в умовах, коли існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання та ігнорування керівництвом та посадовими особами відповідача вимог законодавства з питань пожежної, та техногенної безпеки, цивільного захисту. За такого стану цілковитого недотримання вимог законодавства з питань пожежної, та техногенної безпеки, цивільного захисту приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган, постає питання вірогідного виникнення пожежі чи надзвичайної ситуації, а у випадку їх фактичного настання неминучі наслідки шкоди здоров`ю або життю. 
Відповідач - Державний заклад  «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 27.08.2019р. вхід.№30441/19), наголошуючи, зокрема, що Державний заклад «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» утримується за рахунок коштів Держаного бюджету України. У зв`язку з чим, ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України» у 2019році не в змозі виконати п.п.1-8 Припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 10.04.2019 року №47, оскільки на 2019 року бюджетний рік МОЗ України грошових коштів на дані цілі ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України» не виділяло. Під час планування проекту кошторису на 2020 року бюджетний рік ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України» буде заплановано виділення грошових коштів на проведення в повному обсязі робіт, вимоги щодо виконання яких наведені у приписі. За умови фінансування ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України Міністерством охорони здоров`я України» на вказані цілі, вищенаведені роботи будуть обов`язково виконані. Також, відповідач зазначає, що Державним закладом «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» вчинено дії, направлені на усунення порушень, наведених у п.п.9, 10 Акта перевірки від 19.06.2019 року №82.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задоволено частково. Застосовано до Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган, шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаних приміщень від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №121 від 05.11.2019 року за номерами: 1-5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Державний заклад «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  наступних підстав. 

                            КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 
В період з 18.06.2019 року по 19.06.2019 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, на підставі Наказу ГУ ДСНС України в Одеській області №218 від 12.06.2019 року «Про проведення позапланової перевірки», посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 18.06.2019 року №64, головним інспектором Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області капітаном служби цивільного захисту Калита А.М., провідним інспектором Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області капітаном служби цивільного захисту Сікора С.Ю., проведено позапланову перевірку приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», який розташовано за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган.
За наслідками вказаної перевірки фахівцями контролюючого органу складено Акт №82 від 19.06.2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, у пунктах 1-8, 10 висновку котрого акцентовано на наступному: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано за допомогою скрутки; дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту; приміщення не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом на пульт централізованого спостереження пожежної охорони; приміщення будівель (адміністративні, побутові тощо) не обладнано системою оповіщення людей та управління евакуюванням; пожежний щит не доукомплектовано сертифікованими первинними засобами пожежогасіння (вогнегасники 3шт., із масою заряду не менше 5кг.; ящик з піском - 1 шт.; покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу з розміром 2 х 2 м - 1 шт., гаки - 3шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт., ящик для піску повинен бути укомплектований совковою лопатою - 1 шт.); не проведено розрахунок та не забезпечено захист будівель та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів; не проведено заміри опору ізоляції електричних мереж; евакуаційні виходи не позначено світловими покажчиками з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключеним до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або таким, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення; у приміщеннях використовуються електронагрівальні прилади.
Також, за результатами позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки приміщень Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», який розташовано за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с.Кучурган, Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області складено Припис №47 від 10.04.2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, перелік котрих окреслено у Акті №82 від 19.06.2019 року.
Встановлення фахівцями контролюючого органу в приміщеннях Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України», який розташовано за адресою: 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с. Кучурган, вищеокреслених порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки слугувало підставою для звернення Головного управління ДСНС України в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
Згідно з частиною п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Частина перша статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Між тим, колегія суддів зауважує, що законом не закріплено вичерпного та конкретного переліку порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тому таке поняття є оціночним.
Так, судом першої інстанції зазначено, що виявлені порушення можуть призвести до виникнення пожежі, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;
4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
5) як розподілити між сторонами судові витрати;
6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;
7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
У свою чергу, вимоги до змісту рішення суду зазначені в ст.246 КАС України. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.
У контексті доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване  судове рішення свідчить про невиконання зазначених вимог.
Зокрема, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції вказав перелік зафіксованих в акті перевірки позивача порушень без належної та повної оцінки їх змісту з точки зору підтвердження належними доказами наявності підстав для застосування відповідного заходу реагування.
Колегія суддів зазначає, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суд не повинен обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судом шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими, здійсненими на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
Крім цього, при вирішенні справи колегією суддів враховано, що Державний заклад «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» є єдиним лікувально-профілактичним закладом на території України, в якому надається високоспеціалізована медична допомога хворим на лепру (проказу). Хворі на лепру мешкають на території лікарні, де їх місце постійного проживання та лікування. 
Також, колегія суддів враховує той факт, що навіть тимчасове перебування хворих на лепру або виписка зі стаціонару або переведення на час проведення робіт для усунення встановлених перевіркою недоліків є неможливим оскільки заклад має інфекційний статус. 
Так, колегія суддів зауважує, що хворі на лепру перебувають у зоні ризику, як за віком (основна кількість хворих мають вік більше 80 років) так і за станом здоров`я, а саме страждають на хвороби, які ускладнюють перебіг гострої респіраторної хвороби COVID-19, не кажучи на основне захворювання лепру (проказу), що обумовлюється імунодефіцитом. 
Колегія суддів наголошує, що у разі інфікування хворих на лепру гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2 – госпіталізація їх в стаціонари закладів охорони здоров`я інфекційного профілю загальної медичної мережі неможлива.
З огляду на вищевикладене, нехтування вищезазначеними фактами може призвести до спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2 в закладі, а також інших не передбачуваних наслідків, що несуть загрозу для життя та здоров`я людей.
Більш того, як встановлено судом апеляційної інстанції, Міністерством охорони здоров`я України було виділено Державному закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» грошові кошти за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних) в розмірі 180 000 грн. для оплати робіт з:
- обладнання приміщень системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом на пульт централізованого спостереження пожежної охорони,
- на обробку дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, на обладнання приміщень будівель системою оповіщення людей та управління евакуюванням, 
- на забезпечення захисту будівель та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів.
Колегією суддів враховано той факт, що у зв`язку з введенням в країні карантину пов`язаного зі спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2 для проведення Державним закладом «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» робіт з метою усунення виявлених порушень потрібен додатковий термін. 
З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що припинення експлуатації Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» призведе до погіршення санітарно – епідеміологічного благополуччя та навколишнього середовища регіону, де знаходиться заклад, та взагалі може мати негативний вплив на стан санітарно-епідеміологічної безпеки України. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що станом на час апеляційного розгляду справи позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи (експлуатації) Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» шляхом відключення від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу є необґрунтованими, а відтак апеляційна скарга Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242; 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року - скасувати, ухвалити по справі № 420/4182/19 нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Державного закладу «Український лепрозорій Міністерства охорони здоров`я України» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.  

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Ступакова І.Г.    Вербицька Н. В.