ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року 
м. Київ

справа №360/4790/19
адміністративне провадження №К/9901/14287/20

Верховний Суд у складі колегії суддів третьої палати Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 360/4760/19
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області 
на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування
1. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУ НП в Луганській області), в якому просив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог: 
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 2621 «Про покарання начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 »;
1.2. визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 946 о/с «По особовому складу»;
1.3. визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Луганській області від 12 грудня 2019 року № 1225 о/с «По особовому складу»;
1.4. поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника Міловського відділу поліції ГУ НП в Луганській області;
1.5. видати дублікат трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 без зазначення даних щодо звільнення;
1.6. стягнути з ГУ НП в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту фактичного звільнення з 04 жовтня 2019 року;
1.7. стягнути з ГУ НП в Луганській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень;
1.8. стягнути з ГУ НП в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 70000 гривень.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що застосування до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції є незаконним та неспіврозмірним із тяжкістю скоєного ним проступку. Вказував на відсутність у нього діючих дисциплінарних стягнень. Посилався на приписи статті 19 Дисциплінарного статуту, за правилами якої вирішуючи питання про застосування до працівника поліції того чи іншого виду дисциплінарного стягнення слід надавати оцінку характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, особі порушника, ступеню його вини, обставинам, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередній поведінці поліцейського, його ставленню до служби,  Цей обов`язок відповідачем не виконано, що призвело до застосування до позивача неспіврозмірного виду дисциплінарного стягнення. Скаржився також на порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
4. Відмовляючи у задоволенні адміністративному позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Поліцейський в будь-який час та за будь-яких обставин зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики та чинного законодавства, бути взірцем для громадян, та не допускати зі свого боку дій, які підривають авторитет та довіру громадян до поліції.
4.1. Суд першої інстанції врахував, що позивач, як діючий на той час поліцейський, який займав посаду начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області, не міг не знати про недопустимість внесення недостовірних відомостей до службової документації, тим більше з безпідставним використанням персональних даних громадян, а також той факт, що позивач на час скоєння дисциплінарного проступку мав старше офіцерське звання підполковника поліції та займав посаду начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області, отже, своєю поведінкою повинен бути взірцем для підлеглих.
4.2. Посилання позивача на те, що на час винесення оскаржуваних наказів він перебував на лікарняному, а тому вказані накази підлягають скасуванню, суд першої інстанції вважав безпідставним у зв`язку з тим, що наказом ГУ НП в Луганській області № 1225 о/с від 12 грудня 2019 року внесено зміни до наказу ГУ НП в Луганській області № 946 о/с від 04 жовтня 2019 року, а саме змінено дату звільнення: звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції з 08 жовтня 2019 року. 
5. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 360/4790/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою:
- позов ОСОБА_2 до ГУ НП в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено частково;
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 2621 «Про покарання начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 »;
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 946 о/с «По особовому складу».
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 12 грудня 2019 року № 1225 о/с «По особовому складу»;
- поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника Міловського відділу поліції ГУ НП в Луганській області з 09 жовтня 2019 року;
- стягнуто з ГУ НП в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 жовтня 2019 року по 28 травня 2020 року в сумі 124016, 58 грн, без утримання податків і обов`язкових платежів;
- стягнуто з ГУ НП в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн;
- в решті позовних вимог відмовлено.
6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи адміністративний позов у вказаній частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вчинення позивачем проступку, суд першої інстанції не оцінював в аспекті співмірності тяжкості вчиненого проступку та обраного виду дисциплінарного стягнення. Суд апеляційної інстанції зауважив, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Однак, обраний вид дисциплінарного стягнення є найсуворішим і обов`язком, у цьому випадку, ГУ НП України в Луганській області необхідно було врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків, рівень кваліфікації та, з урахуванням встановлених обставин, дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення - обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду. 
6.1. З огляду на скасування судом апеляційної інстанції наказів про звільнення позивача зі служби, ОСОБА_1 підлягає поновленню на службі в поліції 08 жовтня 2019 року, який вважається останнім днем його роботи. Отже, ОСОБА_1 має бути поновлений на раніше займаній посаді з 09 жовтня 2019 року.
6.2. У свою чергу, у зв`язку з поновленням на службі позивача, обґрунтованими є його вимоги щодо стягнення з ГУ НП в Луганській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту фактичного звільнення з 09 жовтня 2019 року по день ухвалення судового рішення в цій справі. Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 09 жовтень 2019 року по 28 травня 2020 року складає 124 016,58 грн. (233 календарних дня х 532,26 грн).
6.3. Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не було надано до суду жодних доказів, які підтверджують завдання позивачу моральної шкоди та не було доведено причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову, що виключає можливість стягнення на його користь коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди.
6.4. З врахуванням наведених в постанові апеляційного суду мотивів, обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 20 000 грн., яка і підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
7. 09 червня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ НП в Луганській області, у якій скаржник просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
8. У касаційній скарзі скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, оскільки в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у пункті 42 постанови Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № 826/18834/15, згідно якої застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
8.1. Щодо суворості обраного керівником ГУ НП в Луганській області виду покарання (дисциплінарного стягнення), скаржник зазначив, що Статут не визначає послідовності чи черговості накладення стягнення за ступенем їх суворості, не пов`язує вид дисциплінарного стягнення з тяжкістю вчиненого дисциплінарного проступку. Єдине застереження щодо суворості дисциплінарного стягнення, яке містить Статут, стосується випадку притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок. Відсутність такої черговості чи послідовності у виборі виду стягнення, наділяє керівника правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку. Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення. Дискреційне повноваження органу обумовлене певною свободою (адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків. Отже, звільнені із служби в поліції є одним з видів дисциплінарного стягнення, яке може бути застосоване до поліцейського за вчинення дисциплінарного проступку. 
8.2. Скаржник звертає увагу на те, що у матеріалах службового розслідування призначеного наказом ГУ НП в Луганській області від 03 жовтня 2019 року № 2616 містяться відомості щодо вивчання попередньої поведінки позивача. 
9. 09 червня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., суддів Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
10. Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 09 вересня 2020 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 340 та статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Позиція інших учасників справи 
12. 04 вересня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, де позивач посилається на не обґрунтованість доводів даної касаційної скарги та просить її відхилити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. Щодо доводів касаційної скарги про дискреційні повноваження в питаннях визначення певного виду санкцій позивач не заперечує, але вважає, що такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. 
Установлені судами фактичні обставини справи
13. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з 07 листопада 2015 року проходив службу на різних посадах ГУ НП в Луганській області та його відділів. Наказом Управління № 104 о/с від 15 березня 2018 року позивача призначено на посаду начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області, що підтверджено довідкою про проходження служби.
14. Наказом ГУ НП в Луганській області № 426 о/с від 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області з 12 вересня 2018 року на період проведення службового розслідування.
15. Наказом ГУ НП в Луганській області № 1283 від 23 травня 2019 року скасовано наказ Управління № 1011 від 23 квітня 2019 року в частині відрядження ОСОБА_1 , відряджено ОСОБА_1 до Кремінського ВП ГУНП в Луганській області з 24 травня 2019 року по 19 березня 2019 року.
16. Наказами Управління № 1661 від 01 липня 2019 року, № 1943 від 31 липня 2019 року, № 2298 від 02 вересня 2019 року, № 2588 від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відряджено до Сєвєродонецького ВП ГУ НП в Луганській області з 03 липня 2019 року по 30 жовтня 2019 року.
17. Відповідно до розрахунку особового складу поліції, задіяного до проведення відпрацювань відділень ТОВ «Нова пошта» м. Сєвєродонецьк, ОСОБА_1 задіяний до несення служби на відділенні № 9 ТОВ «Нова пошта» (м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 109), час несення служби з 09.00 до 19.00, час інструктажу о 08.00.
18. Наказом ГУ НП в Луганській області № 2616 від 03 жовтня 2019 року призначено проведення службового розслідування у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни начальником Міловського ВП ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 та окремими працівниками ГУ НП в Луганській області, визначено склад дисциплінарної комісії .
19. За наслідками проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування від 04 жовтня 2019 року, у якому зазначено, що 03 жовтня 2019 року мобільною групою ГУ НП в Луганській області у період часу з 17.30 де 18.00, здійснено негласну та гласну перевірку несення служби нарядом поліції Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, задіяного до забезпечення безпеки та порядку на відділенні № 9 ТОВ «Нова пошта» (м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 109). Під час проведення негласної перевірки о 17 годині 40 хвилин, до приміщення вказаного відділення ТОВ «Нова пошта» прибув чоловік, одягнений у камуфльований одяг без знаків розрізнення, з поліетиленовим пакетом, в якому знаходився коробок з умовним надписом «БОМБА». Через деякий час, вказана особа залишила приміщення, при цьому поліцейський, яким здійснювалась служба із забезпечених публічної безпеки та порядку на даному відділенні, перевірка документів у зазначеної особи та вмісту його пакету не здійснювалась. В ході проведення гласної перевірки, начальник Міловського ВП ГУНП у Луганській області підполковник поліції ОСОБА_1 підтвердив факт нездійснення ним перевірки документів у вищевказаної особи та її особистих речей. Крім цього, перевіркою встановлено факт необізнаності ОСОБА_1 , орієнтуваннями ГУ НП в Луганській області щодо безвісті зниклих осіб. 
19.1. Також у ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 до картки роботи наряду зазначив, що ним було перевірено 8 осіб, однак, опитані в ході службового розслідування працівники чергової частини сектору моніторингу Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області повідомили, що за час несення служби підполковником поліції ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року на відділенні ТОВ «Нова пошта», останній з метою перевірки громадян за наявними інформаційними базами ГУНП та обліками МВС України, жодного разу до чергової частини Сєвєродонецького ВП не звертався. Крім цього, в ході службового розслідування був встановлений номер мобільного телефону громадянина ОСОБА_3 та проведено телефонну розмову з останнім, під час якої він заявив, що перебуває за межами України та зможе зустрітися з працівниками поліції лише через кілька діб. Зазначені обставини вказують на внесення підполковником поліції ОСОБА_1 недостовірних відомостей до картки роботи наряду поліції на відділенні № 9 ТОВ «Нова пошта» на 03 жовтня 2019 року недостовірної інформації щодо здійснення ним перевірки громадян з анкетними даними « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 ».
20. Наказом ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 2621 за скоєння дисциплінарного проступку, особисту недисциплінованість, ігнорування та порушення вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, доручення ГУ НП в Луганській області від 23 травня 2018 року № 2806/111/21/01-2018, що виразилося у самоусуненні від виконання своїх службових обов`язків під час несення служби із забезпечення публічної безпеки та порядку 03 жовтня 2019 року на відділенні ТОВ «Нова пошта» № 9 в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в частині проведення заходів щодо виявлення та вилучення з незаконного обігу зброї та боєприпасів, а також недопущення їх пересилання до інших регіонів держави, а також внесення до контрольних (звітних) документів недостовірних відомостей про здійснення перевірки громадян, які відвідують відділення ТОВ «Нова пошта» за наявними інформаційними базами ГУ НП та обліками МВС України начальника Міловського ВП ГУ НП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
21. В подальшому, на підставі наказу ГУ НП в Луганській області № 946 о/с від 04 жовтня 2019 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0120693), начальника Міловського ВП ГУ НП в Луганській області, звільнено зі служби в поліції за статтею 77 частини 1 пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), підставою для якого слугував наказ ГУ НП в Луганській області від 04 жовтня 2019 року № 2621.
22. Витяг з наказу ГУНП в Луганській області № 946 о/с від 04 жовтня 2019 року надісланий на адресу позивача з супровідним листом від 04 жовтня 2019 року з пропозицією прибути до ГУ НП в Луганській області для ознайомлення з дисциплінарним наказом та отримання дубліката трудової книжки та отриманий останнім 07 жовтня 2019 року.
23. В журналі реєстрації вхідних документів Сєвєродонецького ВП ГУ НП в Луганській області 07 жовтня 2019 року за вхідним № 6873 зареєстровано рапорт ОСОБА_1 від 04 жовтня 2019 року на ім`я начальника Сєвєродонецького ВП ГУ НП в Луганській області про те, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він перебуває на лікарняному.
24. Крім того, 07 жовтня 2019 року о 10 годині 24 хв. у книзі обліку вхідних телеграм і телефонограм зареєстровано за № 2363 надходження на електронну адресу Сєвєродонецького ВП ГУ НП в Луганській області аналогічний за змістом рапорту ОСОБА_1 від 04 жовтня 2019 року.
25. Згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського № 50, виданої КП «Сватівський ЦПМСД», ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 03 жовтня 2019 року до 07 жовтня 2019 року, приступити до служби 08 жовтня 2019 року.
26. Наказом ГУ НП в Луганській області від 12 грудня 2019 року внесено зміни до наказу ГУ НП в Луганській області № 946 о/с від 04 жовтня 2019 року, а саме змінено дату звільнення: звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції з 08 жовтня 2019 року.
Джерела права 
27. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
28. Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
29. Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
30. Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
31. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
32. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
33. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, (далі - Дисциплінарний статут) дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
34. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
35. Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
36. Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
37. Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
38. Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
39. Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут (під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
40. За приписами частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
41. Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179.
42. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
43. Відповідно до пункту 3 розділу 5 Правил, керівник підрозділу поліції повинен: бути прикладом у дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані розпорядження і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України; заохочувати етичну поведінку.
Позиція Верховного Суду          
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
44. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
45. Згідно з приписами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
46. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2020 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.
47. В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження ГУ НП в Луганській області посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у пункті 42 постанови Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № 826/18834/15, згідно якої застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
48. Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначаються статтею 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
49. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 КАС України).
50. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням в межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого. 
51. У контексті спірних правовідносин Верховний Суд констатує, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме самоусунення від належного виконання службових обов`язків, не здійснення перевірки осіб та внесення недостовірних відомостей до картки роботи патруля про проведену роботу, є доведеним та не оспорюється позивачем. Тобто спору щодо того, чи вчинив позивач проступок - немає. 
52. Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції) є найсуворішим. У цьому випадку обов`язком ГУ НП в Луганській області за правилами статті 19 Дисциплінарного статуту врахувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
53. Суд апеляційної інстанції оцінював спірні накази в аспекті співмірності тяжкості вчиненого проступку та обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення з урахуванням висновків, викладених Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року в справі №806/647/15, де наголошено, що при обранні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків, рівень кваліфікації та, з урахуванням встановлених обставин, дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення - обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.
54. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень дослідити чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
55. У цій справі суд апеляційної інстанції врахував, що діючі дисциплінарні стягнення у позивача на час звільнення зі служби відсутні; дисциплінарний проступок був виявлений співробітниками відповідача, а обставини цього не набули широкого громадського резонансу, завдання шкоди, в т.ч. репутації чи авторитету правоохоронного органу й т.і.; зайняття позивачем керівної посади не свідчить про обов`язковість застосування до нього одразу стягнення у вигляді звільнення зі служби, навпаки, Дисциплінарним статутом передбачена можливість звільнення з посади. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем не обґрунтовано необхідність застосування відносно ОСОБА_1 найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби, а також неможливість накласти одного з інших видів дисциплінарного стягнення, які наведені у статті 13 Дисциплінарного статуту. 
56. Таке правозастосування судом апеляційної інстанції відповідає практиці Верховного Суду з цих питань викладених, зокрема у постановах від 04 березня 2020 року у справі № 120/2732/19-а, від 01 квітня 2020 року в справі №806/647/15.
57. Колегія суддів відхиляє доводи доводи ГУ НП в Луганській області щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у пункті 42 постанови Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № 826/18834/15, у якому вказано про те, що застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. 
58. Висновки у цій постанові не суперечать висновкам у постановах Верховного Суду, вказаним у пункті 56 цієї постанови, оскільки у пункті 42 постанови Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № 826/18834/15, на який спирається скаржник в обґрунтування підстав касаційного оскарження, судом касаційної інстанції вказано, що питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому наголошував на врахуванні певних обставин.
59. Як було зазначено вище, врахуванню під час обрання найсуворішого виду дисциплінарного стягнення підлягають обставини, визначені у частині третій статті 19 Дисциплінарного статуту.
60. При цьому, суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх.
61. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
62. Приймаючи до уваги наведене, Верховний Суд констатує, що судом апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б мали наслідком неправильне вирішення спору, у зв`язку з чим касаційна скарга у межах її доводів задоволенню не підлягає.
63. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
64. Інші доводи та аргументи скаржника зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій і свідчать про його незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
65. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
66. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
67. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
68. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду апеляційної інстанції відсутні.
69. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
70. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної  інстанції - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат.
71. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишити без задоволення.
2. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 360/4760/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов