Ухвала 
 
05 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 369/172/19
провадження № 61-5630св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
 
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»,
відповідач - Бобрицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, у складі судді Дубас Т. В., від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Олійника В. І., Желепи О. В., Кулікової С. В., від 19 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - ТОВ «Українська факторингова компанія») звернулось до суду із позовом до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення суми заборгованості. 
Позовна заява ТОВ «Українська факторингова компанія» мотивована тим, що 19 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк», банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та  ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11270354000. 
Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у національній валюті у розмірі 294 652,00 грн, а позичальник зобов`явся прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, визначених цим договором.
19 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 72996/5411, відповідно до п.1.1 якого визначено, що у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, на території Бобрицької сільської ради, та належить іпотекодавцю на праві власності. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л. М. 19 грудня 2007 року.
17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11270354000 від 19 грудня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».
24 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року, відповідно до умов якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 19 грудня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .
Отже, станом на теперішній час ТОВ «Українська факторингова компанія» виступає кредитором відносно ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 11270354000 від 19 грудня 2007 року на підставі договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року та іпотекодержателем відносно предмета іпотеки, який виступив в якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору на підставі договору від 24 листопада 2016 року про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року.
Станом на дату укладення договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором - ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту № 11270354000 від 19 грудня 2007 року становить 295 824,81 грн, з яких: 119 497, 26 грн - сума основного боргу; 175 154, 72 грн - сума простроченого основного боргу; 21 172,81 грн - сума прострочених процентів.
ТОВ «Українська факторингова компанія» стало відомо, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою, якою просило повідомити коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відома останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобов`язані задовольнити.
Згідно відповіді Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 03 лютого 2017 року № 730/04-17 ТОВ «Українська факторингова компанія» повідомлено, що після смерті ОСОБА_1 заведено спадкову справу, проте спадкоємці за отриманням свідоцтва про право на спадщину не зверталися, свідоцтво не видавалося.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року у справі № 369/1826/17 задоволена заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про визнання спадщини відумерлою. 
Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нерухомого майна - садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,053 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована на території Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Отже, з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі № 369/1826/17 територіальна громада в особі Бобрицької сільської ради стала власником садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, садове товариство «Будівельник».
Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ «Українська факторингова компанія» просило суд стягнути із Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, як власника відумерлого майна, на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» як кредитора спадкодавця, суму заборгованості у розмірі 295 824,81 грн, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину та суму сплаченого судового збору у розмірі 4 437,39 грн. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року ТОВ «Українська факторингова компанія» відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, оскільки останній звернувся до нотаріальної контори із відповідною вимогою лише у лютому 2017 року, в той же час як боржник  ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ «Українська факторингова компанія» позовних вимог зважаючи на те, що позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений статтею 1281 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У березні 2020 року ТОВ «Українська факторингова компанія» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що дійсно, заявник звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори у 2017 році, однак місцевим та апеляційним судом не було враховано той факт, що 08 квітня 2008 року представник АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, як кредитор спадкодавця.
За таких обставин, висновок про те, що позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений статтею 1281 ЦК України є необґрунтованим.
Також, у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції
02 квітня 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 

Доводи відзиву на касаційну скаргу 
Бобрицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення суми заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді 	А. І. Грушицький   	
 	І. В. Литвиненко  	
 	І. М. Фаловська