Справа № 128/662/20 
Провадження № 33/801/463/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Городівського А. А., перевіривши адміністративну справу в межах апеляційної скарги адвоката Городівського Анатолія Андрійо-вича, поданої на постанову судді Вінницького районного суду Вінницької об-ласті від 02 червня 2020 року в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, офіційно не працюючого, зареєс-трованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ( по-свідка на постійне проживання НОМЕР_1 ), за частиною першою статті 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 березня 2020 року серії ДПР18 № 364223, складеного о 18.30 годині інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Христенчуком К. В., у цей день 03 березня 2020 року о 17.19 годині на автодорозі М12 Стрий-Зна-мянка 372 км Вінницького району с. Лісогора водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , з яв-ними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від освідування у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, порушивши підпункт 2.5 Правил дорожнього ру-ху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень із позбавленням права керування транспортни-ми засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 гривень судового збору. 
Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 адвокат Городівський А. А. оскаржує її в апеляційному по-рядку, просить оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у спра-ві за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Скаржник вважає постанову суду від 02 червня 2020 року незаконною, необгрунтованою, ухваленою за неправильної, необ`єктивної оцінки судом доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Адвокат зазначає про відсутність причин для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . За наявності підозри перебування водія в стані наркотичного сп`яніння його не було відсторонено від керування автомобілем, не доставлено до закладу охоро-ни здоров`я для проведення відповідного огляду, автомобіль тимчасово не за-тримувався. У справі відсутнє направлення поліцейським ОСОБА_1 на огляд у медичний заклад, що свідчить про нескладання такого документа. Суд не допитав у якості свідків осіб - очевидців вчинення адміністративного право-порушення, не зачитав у судовому засіданні протокол, складений стосовно  ОСОБА_3 -шального ОСОБА_4 . Ю. Суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи. Викладене є підставою для задоволення скарги.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення на підтримання апеляційної скарги захисника Городівського А. А., особи, яка притягується до адміністра-тивної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задо-волення з огляду на наступне. 
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд перегля-дає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не дослі-джувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апе-ляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задово-лення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову осо-би, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановле-ного порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість ре-акції.
З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопору-шення від 03 березня 2020 року серії ДПР18 № 364223, складеного о 18.30 го-дині інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області лейтенан-том поліції Христенчуком К. В., убачається, що у цей день 03 березня 2020 року о 17.19 годині на автодорозі М12 Стрий-Знамянка 372 км Вінницького району с. Лісогора водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`я-ніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від освідування у встановленому зако-ном порядку на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, по-рушивши підпункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена ад-міністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
У матеріалах адміністративної справи також наявні письмово викладені по-яснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 03 березня 2020 року, де во-ни вказують, що були запрошені у якості свідків під час складання працівником поліції адміністративного протоколу за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 , який відмовився від проходження огляду на стан наркотич-ного сп`яніння у медичному закладі ( а. с. 3). Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Христенчука К. В. від 03 березня 2020 року на ім`я начальника УПП у Вінницькій області капітана поліції Р. Усеінова на маршруті патрулювання на автодорозі Стрий-Знамянка відповідно до пункту третього статті 35 Закону України «Про Національну по-ліцію» був зупинений автомобіль марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , причетний до вчинення адміністративного правопорушення. Водій автомобіля ОСОБА_1 під час спілкування виявляв ознаки нарко-тичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. Від освідування у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 від-мовився у присутності двох свідків, через що складений протокол про адмініс-тративне правопорушення.
Як характеризуючі дані про особу водія ОСОБА_1 в матеріалах ад-міністративної справи містяться картки обліку адміністративних правопору-шень, вчинених ним 24 березня 2019 року за частиною першою статті 126 КУпАП, 03 січня 2020 року за частиною третьою статті 122 КУпАП, 19 січня 2020 року за частиною першою статті 126 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного право-порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції навів в оскаржуваній постанові норми чинного законодавства, якими він керувався під час вирішення справи: Інструкції про порядок виявлення у во-діїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янін-ня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Украї-ни, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/ 27858; Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про ад-міністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395; роз`яснення пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 ро-ку № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суд підкреслив, що невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопору-шення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є способом його захисту з метою уникнення визначеної законом відповідальності. 
Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від прохо-дження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окре-мою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалеж-но від того тверезий водій чи ні, у діях ОСОБА_1 безперечно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного право-порушення, слід погодитися із висновками суду першої інстанції про її цілкови-те обгрунтування матеріалами справи. Докази, що містяться у справі, у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адмі-ністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від освідування у встановленому законом по-рядку на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги адво-ката ОСОБА_7 про те, що певні порушення, допущені на його думку, при складанні протоколу щодо його підзахисного, розгляді справи судом пер-шої інстанції є підставою для задоволення скарги та закриття провадження в ній за відсутності події і складу адмінастративного правопорушення, передба-ченого частиною першою статті 130 КУпАП. За наявних у матеріалах справи доказів достеменно убачається, що ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків пройти огляд на стан сп`яніння.
Не можна визнати обгрунтованим посилання захисника на частину п`яту статті 266 КУпАП, оскільки йдеться не про проведення огляду особи з пору-шенням указаної норми закону, а про відмову від проходження огляду як тако-го. Разом з тим належить підкреслити, що відмова від проходження медичного огляду дійсно є правом ОСОБА_1 . Проте така позиція водія є безспір-ним доказом його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП. 
Аргументи апеляційної скарги не можуть слугувати безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки стат-тею 256 КУпАП визначений зміст протоколу про адміністративне правопору-шення. У цій справі вимог указаної статті дотримано. Посилання скаржника на безпідставність зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не відсторонення його від керування транспортним засобом, не доставлення до за-кладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, відсутність на-правлення водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не спростовують по суті наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 256 КУпАП особа, яка притя-гається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зау-важення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
При складанні 03 березня 2020 року протоколу серії ДПР18 № 364223 Заві- ОСОБА_8 як власні пояснення зазначив, що дії правоохоронців вважає не-коректними, себе він почуває тверезо, ніяких ознак наркотичного, алкогольного сп`яніння. Однак такі пояснення не заперечують підставності складення вказа-ного протоколу. 
Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спросто-вують правильний висновок судді суду першої інстанції, що в іншому випадку тягнуло б необхідність закриття провадження у цій справі за відсутності події правопорушення, а в діях особи, яка притягнута до відповідльності, складу пра-вопорушення.
Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що апеляційна скарга на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2020 року стосовно  ОСОБА_1  подана захисником без надання документів щодо його повноважностей на вчинення відповідних дій. Однак суд дійшов висновку про доцільність апеляційного розгляду цієї адміністративної справи з метою забезпечення доступу зацікавлених осіб до правосуддя. За результатами цього розгляду апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування за-конної постанови судді Вінницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за частиною першою статті 130 КУпАП. 
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_10 -дівського Анатолія Андрійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_11 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню вона не підлягає.

Суддя                                                                            Т. О. Денишенко