КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

  Справа №759/21127/19                                                                            Головуючий у І інстанції Ул`яновська О.В.
  Провадження №22-ц/824/6870/2020                                                     Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 липня2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача                                      Голуб С.А.,  
          суддів:                                                      Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О., 
         за участі секретаря судового засідання   Сакалоша Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, про визнання дій незаконними, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання не чинити перешкоди,
ВСТАНОВИЛА:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову та просив суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, сараю під літерою «Б», в якому містяться речі заявника.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року заяву про забезпечення позову було повернуто заявнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції передчасно повернув заяву про забезпечення позову, оскільки останній звернувся з такою заявою з метою забезпечення схоронності речей, що належать саме заявнику, а не відповідачу у справі, а зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Таким чином, у даному випадку, відсутні підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в якому зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а зазначені в ній обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.
         На підставі викладеного у відзиві ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Також відзив на апеляційну скаргу надіслав ОСОБА_4 , який є третьою особою у справі та який підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_1 і просить її задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
ОСОБА_2 та її представник адвокат Балакін В.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Пояснили, що внаслідок забезпечення позову відповідачка буде обмежена у своєму праві користуватись належною їй земельною ділянкою і зводити на ній будинок. Внаслідок цього відповідачка може понести збитки, отже ці обставини передбачають зустрічне забезпечення.
         Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи таке.
Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не зазначено про необхідність вжиття заходів зустрічного забезпечення, а тому заява не відповідає вимогам, що встановлені ст. 151 ЦПК України.
         Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
     Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Статтею 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Згідно зі ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову у суду першої інстанції були відсутні обов`язкові обставини для зустрічного забезпечення. Разом із тим, наявність ст.154 ЦПК України не виключає вимогу ст. 151 ЦПК України якою передбачено зазначати пропозиції щодо зустрічного забезпечення. При цьому статтею 151 ЦПК України не встановлено у чому саме можуть полягати такі пропозиції, а встановлено узагальнююче правило. Отже позивач, подаючи заяву про забезпечення позову мав обґрунтувати наявність чи відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову.
Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України, отже у суду були підстави для її повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції  залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову була постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 151, 153, 154, 367, 375, 379, 382, 383, 384 України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, про визнання дій незаконними, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання не чинити перешкоди залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 21 липня 2020 року.
         
Суддя-доповідач
 
Судді: