ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 2-а-2684/11(6-а/405/5/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області

на ухвалу   Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 червня 2020 року в адміністративній справі № 2-а-2684/11 (6-а/405/5/20)   
за заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області
про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі   за позовом ОСОБА_1 до   Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області звернулося до суду із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда в адміністративній справі № 2-а-2684/11 за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про зобов`язання відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 року по 01.01.2015 року у зв`язку з підвищення мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та заборонити приймати до виконання даний виконавчий лист. В обґрунтування заяви вказано, що частина друга статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі зміни ступеня втрати професійної працездатності, зміни складу сім`ї померлого, а також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. При цьому, чинним законодавством не передбачено методики здійснення перерахунку сум щомісячних страхових виплат у разі підвищення мінімальної заробітної плати, що унеможливлює виконання даного судового рішення. 

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 червня 2020 року у задоволення зазначеної заяви відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, задовольнивши заяву.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт, крім доводів, зазначених у заяві, також зазначив, що виконавчий лист підписаний неналежною особою, яка не мала права його підписувати.  

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної  скарги, встановила  такі обставини.
Судом встановлено, що у січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача по перерахунку щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати та зобов`язати відповідача провести перерахунок щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати.
Справа розглядалась судами неодноразово й відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.11.2015 року була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
Після надходження справи до Ленінського районного суду м. Кіровограда позивач виклав позовну заяву в новій редакції, у якій просив: визнати бездіяльність відповідача по перерахунку щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати до 01.01.2015 неправомірною; зобов`язати відповідача встановити розмір щомісячних грошових виплат з 01.12.2013 – 12289,63 грн; зобов`язати відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.09.2004, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 (головуючий суддя Плохотніченко Л.І.) позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 і Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015, зобов`язано відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці», в решті позову відмовлено, а провадження у справі, в частині позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності відповідача по перерахунку щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати за період з 01.09.2004 по 30.11.2010, а також зобов`язання відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.09.2004 по 30.11.2010, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» - закрито.
05.02.2020 Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист в адміністративній справі № 2-а-2684/11 (суддя Плохотніченко Л.І., секретар Чорна Н.Г.) про зобов`язання відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015 у зв`язку з підвищення мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці».
При вирішенні справи апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 статті 374 КАС України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, норми зазначеної статті встановлюють виключний перелік обставин, за наявності яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме:
- видача виконавчого листа помилково
- відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його виконанням або з інших причин.

Разом з тим, виконавчий лист у справі № 2-а-2684/11 виданий судом першої інстанції на підставі постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року, яка набрала законної сили, а отже не помилково.

Крім того, на час розгляду справи апеляційним судом виконавчий лист у справі № 2-а-2684/11, а відповідно і встановлений судом обов`язок боржником не виконані.

Враховуючи наведені норми, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутні правові підстави встановленні ч. 2 ст. 374 КАС України.

При цьому доводи апелянта в обґрунтування заяви про відсутність методики перерахунку, який його зобов`язав здійснити суд, є безпідставними, оскільки такі доводи по суті є висловленням незгоди з судовим рішенням, а не підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апелянта стосовно особи, яка підписала виконавчий лист, також за приписами ч. 2 ст. 374 КАС України не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, як зазначалось вище, перелік таких підстав, зазначений у ч. 2 ст. 374 КАС України, є виключним і не може бути довільно розширений сторонами або судом.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду має бути залишена без змін. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321,   322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 червня 2020 року в адміністративній справі № 2-а-2684/11(6-а/405/5/20)    залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко