Справа № 308/9950/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        22 липня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.
при секретарі                                МИКУЛЯК Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року, повний текст якої складено 17 січня 2020 року, головуючий суддя Бедьо В.І., про призначення судової експертизи у справі № 308/9950/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг»», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватні нотаріуси Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович і ОСОБА_3 Ганна ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів, скасування записів про державну реєстрацію прав та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пітух В.І., оскаржив ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17.01.2020 про призначення у справі судової будівельно-технічної та земельно-оціночної експертизи. На думку відповідача, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права.
Так, однією з підстав позову позивач наводив заниження вартості майна, переданого в іпотеку, що, на його думку, свідчить про необхідність визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з володіння відповідача. Однак, слід взяти до уваги, що наявні в справі висновки про вартість нерухомого майна за 2013 рік і за 2015 рік різняться в часі їх складення, водночас були дійсними протягом шести місяців з дня їх складення, в тому числі, останній висновок був дійсним на момент звернення стягнення на предмет іпотеки та був поданий стягувачем нотаріусу. Крім того, у вимозі про звернення стягнення було доведено до боржника дійсну вартість нерухомого майна.
Отже, оцінка майна була належно проведена, а висновок судової експертизи є лише одним із доказів у справі, при цьому, його значення як доказу в справі не було обґрунтоване.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності; у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Закон не передбачає як самостійну підставу для скасування реєстрації права на нерухоме майно перевищення вартості предмета іпотеки над розміром грошового зобов`язання, а вимоги щодо повернення надлишку суми як різниці між вартістю предмета іпотеки та забезпеченого зобов`язання позивач не пред`являв. Розмір заборгованості за кредитом ніким із майнових поручителів протягом 30 днів не оспорювався, матеріали справи не містять доказів перевищення вартістю майна розміру заборгованості за забезпеченим зобов`язанням.
Постановивши покласти судові витрати за проведення експертизи на позивача ОСОБА_2 суд був непослідовним, оскільки при відкритті провадження в справі вже звільнив позивача від сплати судового збору як інваліда І-ї групи. Тож ця обставина унеможливить проведення судової експертизи через її неоплату.
Наведені обставини призвели до необґрунтованого зупинення провадження в справі, що порушує право відповідача на розгляд справи в розумний строк.
Посилаючись на ці обставини сторона просить ухвалу про призначення судової експертизи скасувати, у клопотанні позивача по її призначення відмовити.

У відзиві на апеляцію позивач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мельник Я.Ю., вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Зазначає серед іншого, що у позивача були підстави клопотати, а в суду – призначити судову експертизу, позаяк наявні в справі варіанти оцінки спірного нерухомого майна радикально різняться між собою не лише в гривнях на відповідний час, але і в доларовому еквіваленті, що викликає обґрунтовані сумніви в правильності відповідних оцінок. Стосовно звільнення позивача від сплати судового збору, то таке дійсно має місце відповідно до закону з об`єктивних причин, проте, суд поклав оплату експертизи безпосередньо на представника позивача адвоката Мельника Я.Ю. і ця оплата буде здійснена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: позивача ОСОБА_1 адвоката Пітуха В.І., який апеляцію підтримав та підкреслив, зокрема, що з огляду на предмет позову щодо витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння в натурі вартість цього майна не є визначальною для вирішення спору, відповідача ОСОБА_2 адвоката Мельника Я.Ю., який скаргу не визнав та підтвердив свою позицію щодо необхідності встановлення дійсної вартості спірного нерухомого майна, щодо якої є істотні суперечності, з урахуванням також врахування цієї вартості в розрахунках між сторонами, розглянувши апеляційну скаргу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників процесу, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред`явив до ОСОБА_1 і ТОВ «ФК Факторинг» позов про визнання недійсними договорів, скасування записів про державну реєстрацію прав та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння і уточнивши позовні вимоги остаточно просив суд:
визнати недійсними договори, укладені 19.03.2015 між ТОВ «ФК Факторинг», код ЄДРПОУ 36352420, і ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та посвідчені приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д.:
№ 1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами;
№ 2 про відступлення права вимоги за кредитними договорами;
№ 1 про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 149;
№ 2 про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 150;
скасувати вчинені 19.05.2015 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. записи про проведену за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державну реєстрацію права власності на нерухоме майно:
об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0,0333 га, кадастровий номер 2110100000:58:001:0001, призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;
витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , нерухоме майно:
об`єкт громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0,0333 га, кадастровий номер 2110100000:58:001:0001, призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-16 т. 1, а.с. 101-103 т. 2).

17.01.2010 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мельник Я.Ю. заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-оціночної експертиз (а.с. 158-160 т. 2). Клопотання вмотивовано тим, що наявні в справі висновки про вартість нерухомого майна, яке є предметом спору, суперечливі щодо визначення цієї вартості, яка істотно відрізняється у висновках, тому вони викликають сумнів у їх достовірності.
Так, станом на 19.04.2013 експертом-оцінювачем ОСОБА_5 ринкова вартість об`єкта громадського харчування по АДРЕСА_1 без земельної ділянки була визначена у сумі 5510770,00 грн, що було еквівалентно 689708,38 дол. США. Станом на 20.05.2013 цей же об`єкт (без земельної ділянки) був оцінений експертом-оцінювачем ОСОБА_6 у 10382010,00 грн (еквівалент 1299375,47 дол. США), а земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:58:001:0001 була оцінена у 211881,00 грн.
Водночас відповідно до виконаного експертом-оцінювачем ОСОБА_6 . Звіту про оцінку об`єкта громадського харчування по АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:58:001:0001, станом на 30.05.2015 ринкова вартість цього об`єкта громадського харчування становить 7824825,00 грн (еквівалент 333823,59 дол. США), а ринкова вартість земельної ділянки становить 217369,00 грн. 
Усунення цих суперечностей і сумнівів можливе лише шляхом проведення відповідної судової експертизи, на вирішення якої позивач просив поставити питання: яка ринкова вартість об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв. м, та земельної ділянки площею 0,0333 га, кадастровий номер 2110100000:58:001:0001, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 30.03.2015? Оплату експертизи просив покласти на ОСОБА_7 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.01.2020 клопотання позивача задоволено, призначено в справі судову будівельно-технічну та земельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату експертизи покладено на ОСОБА_7 , на час проведення експертизи провадження в справі зупинено (а.с. 165-167 т. 2). На вирішення експертів поставлені питання: яка ринкова вартість об`єкта громадського харчування з торгово-офісними та виробничими приміщеннями загальною площею 958,9 кв. м, та земельної ділянки площею 0,0333 га, кадастровий номер 2110100000:58:001:0001, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 30.03.2015?

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції взяв до уваги суперечливість наявних у справі висновків про вартість спірного нерухомого майна та виходив із необхідності усунення суперечностей щодо цієї вартості, для чого необхідні спеціальні знання і це є можливим саме шляхом проведення відповідної судової інженерно-технічної та оціночної експертизи.

За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду по суті спору повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2, 5).

Кожна сторона в справі зобов`язана довести факти і обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, обов`язок доказування здійснює на свій ризик і розсуд, вільно обирає відповідно до процесуального закону засоби і способи доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а одним із завдань доказування та однією з функцій суду є усунення суперечностей в обставинах, які мають значення в справі (ст. 12 ч.ч. 3, 4, ч. 5 п.п. 1, 4, ст. 13 ч.ч. 1, 3, ст. 43 ч. 1 п.п. 2, 3, ч. 2 п. 2, ст. 76, ст. 77 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 214 ч. 2 та інші норми ЦПК України).

Висновок експерта є одним із джерел доказів у цивільній справі, його предметом може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, суд своєю ухвалою призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ст. 76 ч. 1, ч. 2 п. 2, ст. 102 ч.ч. 1, 2, ст. 103 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 104 ЦПК України). Суд управі зупинити провадження в справі на час проведення судової експертизи (ст. 252 ч. 1 п. 5, ст. 253 ч. 1 п. 9 ЦПК України).

За обставинами справи питання вартості нерухомого майна, про права на яке йдеться, мають істотне значення в майновому спорі та входять до предмета доказування в справі. Зокрема, вартість спірного майна має значення для визначення обсягу цивільних прав і обов`язків осіб, які на нього претендують, для розрахунків між ними за наявності для того підстав, а також для встановлення дійсної ціни позову та належного визначення судових витрат у справі та розрахунків за ними. Суперечності та прогалини з цього приводу підлягають усуненню.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано, з додержанням норм процесуального права задовольнив клопотання позивача про призначення відповідної судової експертизи та зупинив у зв`язку з цим провадження в справі. Доводи апеляції відповідача не спростовують відповідності вказаного процесуального рішення вимогам цивільного процесуального закону. Доводи сторін по суті спору, які пов`язуються з вартістю спірного майна на відповідний час, не усувають необхідності проведення в справі судової експертизи та оцінюватимуться з урахуванням її результату за сукупністю та взаємозв`язком наявних доказів. Питання оплати судової експертизи стороною відповідача вирішене ухвалою суду першої інстанції за ініціативою цієї сторони, що підтверджується і змістом правової позиції цієї сторони, твердження щодо унеможливлення проведення судової експертизи через її неоплату безпідставні.

Відтак, на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складено 22 липня 2020 року.

Судді