17.09.20
22-ц/812/1412/20
Справа №489/4816/19 Головуючий суду першої інстанції – Гапоненко Н.О.
Провадження №22-ц/812/1412/20   Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року                                           м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Локтіонової О.В.,
суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
за участі представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_3 , на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2020 року, постановлену у справі за позовом  ОСОБА_4 до Виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни та державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Мостецького Дмитра Олександровича про визнання правочинів недійсними та поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_4  подав до суду вищезазначений позов про визнання правочинів недійсними та поділ спільного майна подружжя, яким є 13,32% пайового фонду виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний», які були виведені у приватну власність у вигляді двоповерхового котеджу загальною площею 97,4 кв.м по АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 4820982200:09:000:0675 та двоповерхового котеджу загальною площею 416,4 кв.м з прилеглими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 4820982200:09:000:0682.
У червні 2020 року ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вищевказані котеджі та земельні ділянки, а також застосувати зустрічне забезпечення шляхом встановлення поруки (гарантії) ОСОБА_6 на суму 105 894 грн.
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2020 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт, у тому числі із забороною укладати договори, вчиняти інші правочини щодо відчуження нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_5 , а саме на: двоповерховий кам`яний котедж літ.А загальною площею 97,4 кв.м., №І – цементоване замощення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1130251048209, та земельну ділянку із кадастровим номером 4820982200:09:000:0675, що розташовані по АДРЕСА_1 ; двоповерховий кам`яний котедж за літ.А загальною площею 416,4 кв.м. з прилеглими будівлями та спорудами: літ.Б – цегляна тераса, літ.В – кам`яна господарча будівля, літ.Г – дерев`яна альтанка, літ.Д - металевий навіс, № 1, 2 – металева огорожа, № 3 – металева хвіртка, № І – цементоване замощення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1130173248209, та земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:09:000:0682, що розташовані по АДРЕСА_2 .
У порядку зустрічного забезпечення ОСОБА_6 зобов`язано протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Березанського районного суду Миколаївської області 105 894 грн.
Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір, а майно на яке позивач просить накласти арешт є предметом спору та існує ризик його відчуження.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала через свого представника апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу суду скасувати.
Апелянт вказувала, що нерухоме майно, на яке судом накладено арешт не є предметом спору, оскільки позивач не просить визнати за ним право власності на вказане майно, а сама по собі наявність позовної заяви в теперішній редакції не може слугувати підставою для забезпечення позову. Також, ОСОБА_1 зазначала, що суд першої інстанції, здійснюючи зустрічне забезпечення, вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не є учасником справи, а саме ОСОБА_6 , поклавши на нього обов`язок внести на депозитний рахунок суду кошти, не отримавши від вказаної особи жодної заяви.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2000 року до 05 жовтня 2015 року.
Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 внесено 105 894 грн. до пайового фонду ТОВ «Кемпінг «Сонячний», що склало 13,32% пайового внеску.
16 червня 2019 року загальними зборами членів виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний» ОСОБА_1 виведено зі складу членів кооперативу, а введену ОСОБА_5 . Належну ОСОБА_1 частку у сумі 105894 грн., що складає 13,32% пайового фонду передано ОСОБА_5 
29 червня 2019 року загальними зборами членів виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний» ОСОБА_7 надано дозвіл на виведення її частки у пайовому фонді у приватну власність в натурі: будинок (котедж №8) під літ. А, загальною площею 97,4 кв.м. із земельною ділянкою площею 416 кв.м (кадастровий номер 4820982200:09:000:0675) по АДРЕСА_1 , а також будинок (котедж № НОМЕР_1 ) під літ. А загальною площею 416,4 кв.м із земельною ділянкою площею 637 кв.м (кадастровий номер 4820982200:09:000:0682) по АДРЕСА_2 .
07 серпня 2019 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вищезазначене майно.
12 лютого 2020 року ОСОБА_6 у нотаріальному порядку склав заяву, якою поручився та гарантував забезпечення відшкодування збитків у розмірі 105 894 грн., які можуть бути спричинені забезпеченням позову. У вказаній заяві він зобов`язався протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову надати документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення (т.1 а.с.187). 
Відповідно до ст.ст.149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Серед іншого, позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Стаття 154 ЦПК України передбачає, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позов. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. 
Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.
Зважаючи на обставини справи, позовні вимоги та надані докази, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позовної заяви ОСОБА_4 вказаним ним способом, оскільки реалізація спірного майна під час розгляду справи може призвести до неможливості виконання рішення суду та своєчасного розгляду справи, що є завданням цивільного судочинства.
Обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.
Посилання апелянта на те, що арештоване майно не є предметом позову, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з досліджених доказів випливає, що пайовий внесок, про який йде мова у позові, був виведений з пайового фонду виробничого кооперативу у приватну власність в натурі у вигляді майна, на яке судом накладено арешт в оскаржуваній ухвалі.
Що ж стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність погодження з ОСОБА_6 внесення ним зустрічного забезпечення, то вказане спростовується його заявою, яка була нотаріально посвідчена. 
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування ухвали суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий         О.В. Локтіонова 

Судді        С.Ю. Колосовський

       О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 17 вересня 2020 року.