ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6789/19  Номер провадження 22-ц/814/1652/20	Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді : Одринської Т.В.
суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в письмовому провадженні цивільну справу за   позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнутих за рішенням суду аліментів та стягнення індексації аліментів 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, подавши заяву про збільшення позовних вимог, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 15 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.09.2019 рок і до досягнення дитиною повноліття. Просила стягнути з відповідача на її користь 24 873 грн 60 коп індексацію за період з лютого 2016 року по жовтень 2019 року включно. 
Позов мотивовано тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2016 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. на кожну дитину, щомісячно, з 12 січня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Вказувала, що суми аліментів у вказаному розмірі недостатньо для того, щоб забезпечити нормальні умови життя, для гармонійного розвитку дітей. 
Зазначала, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки отримує майже мінімальну заробітну плату, працюючи у дитячому саду, а батько дітей є матеріально забезпеченим,працює директором та співзасновником приватного підприємства та отримує високі доходив іноземній валюті, що дозволило йому придбати частку в нерухомому майні.
В обґрунтування вимог, щодо стягнення індексації вказує, що підставлю для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101% до 24.12.2015 року і 103% після цієї дати. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.Вважає, що через розраховану нею індексацію, присуджені за рішенням суду від 01 березня 2016 року аліменти мають бути збільшені не менше ніж до 2007 грн. 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2020 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексацію аліментів, що стягуються відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2016 року, за квітень 2016 року у розмірі - 96,46 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі - 7,69 грн.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині збільшення стягнутих за рішенням суду аліментів - відмовлено.
Відмовляючи в частині вимог щодо збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у сторін відбулися зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду на утримання дітей з ОСОБА_2 .
Задовольняючи частково позовні вимоги, щодо стягнення на користь позивача індексації, суд першої інстанції виходив з того, що індексація аліментів має нараховуватися виключно коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 %. За встановлених обставин, з відповідача судом стягнуто індексацію аліментів за квітень 2016 року, коли індекс інфляції становив 103,5%.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення місцевого суду, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Вважає, що нею надано належні та допустимі докази, які доводять погіршення стану здоров`я їхньої дитини, а також погіршення матеріального стану через невеликий дохід, який вона отримує, в свою чергу, апелянт вважає, що відповідач не довів що немає можливості сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у більшому розмірі. 
Вважає, що суду першої інстанції не вірно застосував Закон України «Про внесення зміндо деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року та взято за основу лише один місяць, коли інфляція склала 103,5%.
Відзив на апеляційну скаргу подав представник відповідача – ОСОБА_6 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами. /а.с.13, 14/
29 травня 2017 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 524/117/16-ц виданого 22.11.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – аліменти у розмірі 1300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 12 січня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття /а.с. 40/ та (архівна справа № 524/117/16-ц, провадження 2/524/589/16). 
Із копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у відповідача, починаючи із березня 2018 року і станом на 01 вересня 2019 року склала – 46 800 грн. Станом на 01 листопада 2019 року така заборгованість складає – 52 000 грн. (а.с. 35).
Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що ОСОБА_3 перебувала на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості і у 1 кварталі 2019 року та отримала дохід у розмірі - 1872,10 грн, окрім того, позивачем отримано державну та соціальну матеріальну допомогу від Управління соціального захисту населення Автозаводського району у 1 кварталі 2019 року у розмірі – 4491,00 грн. та у 2 кварталі 2019 року у розмірі – 4491,00 грн. Також, їй була виплачена заробітна плата у 1 кварталі 2019 року ДНЗ «Ясла-садок № 19 Кременчуцької міської ради Полтавської області» у розмірі – 3663,28 грн. та 3146,40 грн. відповідно. (а.с. 76)
Підставами для збільшення розміру аліментів що стягуються за рішенням суду, позивачем зазначено, що вона на даний час, отримує не великий дохід, окрім того постійно хворіє та потребує лікування, зазначила, що її син ОСОБА_7 , 2009 року народження, перебуває на обліку із рецедивуючим обструктивним бронхітом та потребує систематичного нагляду та лікування, в свою чергу, відповідач отримує високі доходи в іноземній валюті, та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі ніж визначено судом.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у сторін не відбулися зміни, що обумовлюють можливість збільшення визначеного розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітніх дітей з ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги про те, що батько дітей має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж визначено судовим рішенням, тому що він є приватним підприємцем,колегія суддів відхиляє, оскільки вказані докази є припущенням, які відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не можуть бути взяті до уваги.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач у даний час сплачує аліменти у межах законодавчо встановленого мінімального розміру у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також достовірно доведено факт добровільної сплати коштів (аліментів) на утримання дітей на користь ОСОБА_3 (а.с. 138-146).
Окрім того, суд першої інстанції вірно відхилив, як доказ,виписку з медичної картки амбулаторного хворого, оскільки зазначена виписка не свідчить про погіршення стану її здоров`я після стягнення судом аліментів 01 ІНФОРМАЦІЯ_5 2016 року, а лише підтверджує факт її звернення до лікарів починаючи з 2009 року.
Доводи апелянта про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки їхньому сину ОСОБА_7 , 2009 року народження, рекомендовано санатарно-курортне лікування (а.с. 77) є помилковими, так-як витрати на лікування дитини можуть бути розглянуті судом у випадку пред`явлення відповідного позову на підставі ст. 185 СК України. Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 22.05.2019 року по справі № 201/15248/16-ц (61-4862ск18).
Суд першої інстанції враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження зміни майнового стану сторін, погіршення здоров`я після винесення судового рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для збільшення розміру аліментів, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів.
Доводи апелянта про невірне застосування Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року зводяться до суб`єктивного тлумачення вимог закону, так як індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у розмірі - 103 % щодо кожного місяця окремо, а не сумарного розміру індексу інфляції, як того просить позивач.
Встановивши, що до 01 січня 2016 року індекс інфляції за період прострочення заборгованості становить 101 %, а з 01 січня 2016 року – 103%, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування індексу інфляції саме за період, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, а саме в квітні 2016 року (103,5%).
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2020 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року
         
       головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л. Карпушин ______________ В. П.Пікуль