ПОСТАНОВА
Іменем України

25 червня 2020 року 
Київ
справа №826/117/17
касаційне провадження №К/9901/38563/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Стародуба О.П.,  
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017 (головуючий суддя: Аблов Є.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 (головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Грибан І.О.) у справі №826/117/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Київська міська рада, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компас» (далі - ТОВ «Компас» або позивач) звернулося до суду з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), треті особи: Київська міська рада, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просило:
визнати протиправними дії відповідача з видачі ТОВ «Компас» довідки                       №Ю-16192/2015 від 11.11.2015 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Кіквідзе 15-А у м. Києві площею 675, 53 кв.м. в сумі 3 808 049, 04 грн;
зобов'язати відповідача видати ТОВ «Компас» довідку про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Кіквідзе 15-А у м. Києві площею 675, 53 кв.м., розрахований з урахуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки 0,5 встановленого для земель, відведених під будівництво.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність дій відповідача щодо застосування при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій у нього знаходяться нежитлові приміщення, коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земель комерційного призначення, оскільки об'єкти, що розміщені на ній перебувають у аварійному стані та відповідно не приносять жодного прибутку, що є основним критерієм для визначення вказаного функціонального призначення земельної ділянки. Позивач стверджує, що тривалий час ним вживаються дії з оформлення земельної ділянки в оренду з метою приведення об'єктів нерухомості до належного технічного стану, а отже при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки необхідно застосовувати коефіцієнт (далі - Кф) з розрахунку 0,5 (категорія земель за функцією використання - інші землі: землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017, адміністративний позов задоволено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що нежитлові об'єкти, які знаходяться на земельній ділянці, не використовуються позивачем у цілях ведення власної господарської діяльності підприємства з метою отримання прибутку, оскільки потребують ремонту, а отже при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідачем протиправно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки з розрахунку 2,5 (землі комерційного використання). Суди попередніх інстанцій констатували, що для використання будівель у власній господарській діяльності ТОВ «Компас» необхідно здійснити капітальний ремонт або реконструкцію чи нове будівництво, що можливо лише за наявності договору оренди земельної ділянки, укладеного з Київською міською радою або за наявності права власності на земельну ділянку. Також суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що позивачем вчиняються дії по оформленню права оренди земельною ділянкою у встановлений законодавством спосіб. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що застосуванню підлягає коефіцієнт функціонального призначення 0,5, встановлений для земель, відведених під майбутнє будівництво.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням судами попередніх інстанцій обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Скаржник наполягає, що ним правильно застосовано до спірної земельної ділянки значення коефіцієнта функціонального призначення, як до земель комерційного використання (землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам), тобто з розрахунку - 2,5, а не із застосуванням коефіцієнта - 0,5, як для земель, відведених під майбутнє будівництво. Такі доводи ґрунтуються на тому, що основним видом діяльності позивача за КВЕД є надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого майна, що за функцією використання віднесено до земель комерційного використання, а відведення в установленому законодавством порядку земельної ділянки під майбутнє будівництво позивачем не доведено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і  набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким  КАС України  викладено в новій редакції.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого   Закону  передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У березні 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 14.06.2019 визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Від позивача на адресу Верховного Суду надійшли письмові заперечення, в яких останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися.
Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з'ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно інформації, зазначеній у реєстраційному посвідченні №011092 від 15.09.2005, позивачу на праві приватної власності належать нежилі приміщення № 1:7, 9:13 (групи приміщень № 1) літера Б, загальною площею 354, 2 кв. м., за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе, 15 «А» (записано в реєстраційну книгу № 119П-82 за реєстровим № 7391-П).
Згідно із висновком від 11.05.2005, складеним ВАТ «Київпроект» за результатами обстеження технічного стану будівлі по вул. Кіквідзе, 15-а в м. Києві, належні на праві власності приміщення не придатні до експлуатації, зокрема, в будівлі повністю відсутні системи електро-, водо-, тепло-, газопостачання та водовідведення.
ТОВ «Компас» звернулося до відповідача із заявою від 15.10.2015 № 5/10-15 щодо здійснення відповідно до показників, затверджених рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23, розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки розташованої під придбаною будівлею площею 354,2 кв.м, за адресою: місто Київ,  вулиця Кіквідзе 15-А (код/кадастровий номер 82:138:0195). До вказаної заяви було додано наступні документи: довідку з ЄДРПОУ АА №632458; реєстраційне посвідчення №011092 від 15.09.2005, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна; технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування ТОВ «Компас».
На вимогу ТОВ «Компас» відповідач здійснив розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки та видав довідку від 10.11.2015 №Ю-16192/2015. Під час здійснення розрахунку відповідач використав коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки 2,5 - землі комерційного використання.
Вважаючи, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки має бути проведений із застосуванням функціонального використання земельної ділянки 0,5 (землі відведені під майбутнє будівництво), позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Згідно положень статті 201 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 5 Закону України від 11.12.2003 №1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV) визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. 
Згідно із положеннями статті 12 цього Закону нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання. 
Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213  затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, п. 2 якої доручено Державному комітетові по земельних ресурсах разом з Міністерством сільського господарства і продовольства, Державним комітетом у справах містобудування і архітектури, Українською академією аграрних наук у місячний термін затвердити Порядок грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів. 
На виконання вимог постанови Уряду, наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2016 №18/15/21/11 (зареєстрований в Мінюсті 05.04.2016 за №388/12262) затверджений Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі - Порядок №18/15/21/11; в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок регламентує механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів (п.1.2 Порядку №18/15/21/11).
Так, вказаним нормативним документом визначено наступні категорії земель за функцією використання: землі житлової забудови; землі промисловості; землі досліджень та розробок; землі гірничої промисловості і гірничих розробок; землі комерційного використання; землі громадського призначення; землі транспорту, зв'язку; землі технічної інфраструктури; інші землі; землі змішаного використання.
Між тим, відповідно до статті 19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. 
Таким чином, поділ земель за вказаними нормативними актами передбачено за функцією використання та за цільовим призначенням, які не є тотожними.
Відповідно до пункту 1.4 Порядку №18/15/21/11 базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрішньогосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.
Пунктами 3.1 - 3.3 цього Порядку визначено, що в  основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається 
за формулою: де
                           В х Нп
   Цн = ________                   х Кф х Км,                                                       
                                             Нк
Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);
В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);
Нп - норма прибутку (6 %);
Нк - норма капіталізації (3 %);
Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо);
Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки визначені у додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку №18/15/21/11 (таблиця 1.1).
Згідно з таблицею 1.1  землями комерційного використання є, зокрема, землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам (коефіцієнт - 2, 5).
Водночас до інших земель віднесено землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво     (коефіцієнт 0,5).
Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою  наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 №377  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1998 за №788/3228), відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.
Ця Інструкція розроблена відповідно до Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.93 N 15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру», в частині кількісного обліку земель. В основу класифікації земель покладені Стандартна статистична класифікація землекористування ЄЕК, розроблена Статистичною комісією та Європейською економічною комісією ООН, та Класифікація видів економічної діяльності ДК 009-96, затверджена і введена в дію наказом Держстандарту України від 22.10.1996 N 441.
Відповідно до зазначеної Інструкції порядок заповнення граф першого та другого розділів форми №6-зем, зокрема, такий:
у графі 42 враховуються дані про землі комерційного та іншого використання землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати потрібно землі за видами економічної діяльності, вказаними в додатку 3; частину земель, наданих юридичним та фізичним особам для підприємницької діяльності, зазначеної в цьому додатку, а також землі згідно з додатком 4, на яких проводиться підприємницька діяльність;
у графі 58 враховуються дані про землі, зайняті поточним будівництвом: відкриті землі, на яких в даний час ведеться будівництво (будівельні майданчики);
у графі 59 враховуються дані про землі, відведені під будівництво (будівництво на яких не розпочато): землі, які в установленому порядку відведені під будівництво, але будівельні роботи на яких не розпочато.
Зміст наведених положень дає підстави дійти для висновку, що віднесення земель до певних категорій за функціональним використанням безпосередньо залежить від виду економічної діяльності, яка здійснюється суб'єктом господарювання на цій земельній ділянці.
При цьому, якщо говорити про землі, відведені під майбутнє будівництво, то слід враховувати те, що до таких земель відносяться лише ті, що відведені для цих цілей в установленому законодавством порядку.
Позивач стверджує, що нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки (площею 354,2 кв.м.) має бути проведена із застосуванням функціонального використання земельної ділянки 0,5 (землі відведені під майбутнє будівництво), оскільки будівлі, що на ній знаходяться, перебувають у аварійному стані і потребують ремонтних робіт, а тому ним вчиняються дії по оформленню права оренди цієї земельної ділянки.
Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Компас» отримано дозвіл Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради ДОЗ-0114 від 15.06.2015 на розроблення документації з землеустрою земельної ділянки по вулиці Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва площею 0,07 га із цільовим призначенням: для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі.
У статті 1 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV) визначено, що проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
Статтею 20 Закону №858-IV передбачено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, зокрема, в разі: надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. 
Землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою (пункт б частини першої статті 22 Закону №858-IV).
Положеннями статті 25 Закону №858-IV визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Одним із видів документації із землеустрою є проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Відповідно до статті 30 цього Закону погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому ЗК України, цим Законом. 
Положеннями статті 50 Закону №858-IV передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України.
Відповідно до статті 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.
Згідно із частинами шостою, тринадцятою статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. 
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. 
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.
У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач отримав дозвіл на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,07 га по вул. Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва із цільовим призначенням: для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі, проте такий не погоджений та відповідно не затверджений у встановленому законодавством порядку.
Слід зазначити, що площа земельної ділянки, яка знаходиться під нежилими приміщеннями, що належать позивачу на праві власності (354,2 кв.м.), не співпадає із площею земельної ділянки (0,07 га), що знаходиться по вул. Кіквідзе, 15-а у Печерському районі міста Києва та перебуває на стадії оформлення з 15.06.2015 цільове призначення якої для реконструкції експлуатації та обслуговування офісної будівлі. 
Наміри позивача провести ремонтні роботи у належних йому на праві власності житлових приміщеннях не свідчать про те, що земля по вул. 15-а у Печерському районі міста Києва відведена в установленому законодавством порядку для цих цілей, а отже є помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки має бути розрахований з урахуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки 0,5 встановленого для земель, відведених під майбутнє будівництво.
Щодо розрахунку відповідачем нормативної грошової оцінки земельної ділянки із використанням Кф, який характеризує функціональне використання земельної ділянки 2,5 - землі комерційного використання, слід зазначити про таке.
Судами встановлено, що у жовтні 2015 року позивач звернувся до відповідача за довідкою про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 354,2 кв.м. за адресою: вул. Кіквідзе, 15-а, м. Київ. У графі 3, де йдеться про здійснення видів діяльності на запитуваній земельній діяльності по КВЕД, позивачем зазначено, що в будівлях і спорудах здійснюється вид діяльності відповідно до КВЕД: 68.20 (надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна).
Відповідно до п. 3.5 Порядку №18/15/21/11 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.
Національним класифікатором України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010», прийнятим наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457, передбачено групування видів економічної діяльності за секціями.
За вказаним Класифікатором кожний згрупований вид діяльності (секція, підсекція) має своє позначення латинською літерою. 
Так, відповідно до Порядку №18/15/21/11 операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам  віднесено до секції К. Цим же порядком передбачено, що землі, які віднесено до виду діяльності за КВЕД до секції К, належать до земель комерційного використання і для них встановлений коефіцієнт функціонального призначення - 2,5.
Відтак, враховуюче зазначене, а також дані, які позивач зазначив у заяві від 15.10.2015 щодо виду економічної діяльності, яка провадиться в будівлях і спорудах, розташованих на спірній земельній ділянці (354,2 кв.м), колегія суддів вважає помилковими висновки судів попередніх інстанції про неправомірне визначення відповідачем нормативної грошової оцінки із застосування Кф 2,5.
Крім того, відповідно до пункту 1.7 Порядку визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 26.07.2007 №43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення», нормативна грошова оцінка земельних ділянок або їх частин здійснюється на підставі заяви до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) згідно зі зразком (додаток 5.1) та документів, необхідних для здійснення нормативної грошової оцінки, зазначених в зразку. 
У додатку 5.1 до цього Порядку наведено зразок заяви на здійснення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, якій містить вичерпний перелік документів, що додаються до заяви, зокрема до заяви додається: 1) копія довідки Київського міського управління статистики із зазначенням КВЕД; 2) документи, що підтверджують розміри земельної ділянки (державний акт, договір оренди земельної ділянки, матеріали земельно-кадастрової інвентаризації); 3) документи, що підтверджують загальну площу будівель і споруд на земельній ділянці (довідка основного балансоутримувача будівель);  4) документи, що підтверджують право власності на будівлі або їх частки або право користування ними; 5) дозвіл на проведення будівельних робіт (у разі проведення на земельній ділянці будівельних робіт); 6) орендарями будівель (споруд) або їх часток є: (за наявності вказати всіх орендарів).
Позивачем документів, зазначених у пунктах 2, 3 графи додатків до заяви відповідачу не подано, а отже, за наявних у суб'єкта владних повноважень документів, останній вірно визначив нормативно грошову оцінку земельної ділянки, що розташована під нежитловими приміщеннями, які належать позивачу на праві приватної власності.
Також судами попередніх інстанцій встановлено, що у грудні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перегляду розміру нормативної грошової оцінки, в якій ТОВ «Компас» повідомило Департамент про те, що земельна ділянка відводиться під будівництво. У зв'язку з цим позивач просив застосувати Кф, встановлений для земель, відведених під майбутнє будівництво.
Листом від 05.02.2016 №05707/2137 Департамент повідомив позивача про те, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: вул. Кіквідзе, 15-а, м. Київ визначено відповідно до вимог законодавства. Цим же листом позивача повідомлено, що для здійснення нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням Кф 0,5 йому необхідно подати дозвіл (декларацію) на виконання будівельних робіт.
Як встановлено судами попередніх інстанцій такі документи у позивача відсутні, оформлення права оренди земельної ділянки площею 0,07 га із цільовим призначенням: для реконструкції, експлуатації та обслуговування офісної будівлі перебуває на стадії оформлення.
Отже, за наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням Кф - 2, 5 та відповідно для зобов'язання Департаменту виготовити нову довідку про розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, що розрахований з урахуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки, встановленого для земель, відведених під майбутнє будівництво.
Відповідно до частини першої  статті 351 КАС України  підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною третьою вказаної статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За таких обставин, коли суди повно і правильно встановили обставини справи, проте неправильно тлумачили закон, який підлягав застосуванню, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями  345,  349,  351,  355,  356 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі №826/117/17 скасувати і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                      С. М. Чиркін
                                                                                     А. А. Єзеров
                                                                                                О. П. Стародуб